Справа № 813/745/17
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року м. Львів № 813/745/17

11 год. 04 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Єрмакової Х.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Волинець О.М.;

відповідача: Артамонов В.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова до Дочірнього підприємства «Західукргеологія» Національної акціонерної компанії «Надра України» про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова (далі - позивач, УПФ України у Франківському районі м. Львова) до Дочірнього підприємства «Західукргеологія» Національної акціонерної компанії «Надра України» (далі - відповідач, ДП «Західукргеологія») про стягнення боргу в сумі 2033,61 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання положень ст. 24 Закону України «Про наукову та наукову-технічну діяльність» та п. 4 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно з Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 372 від 24.03.2004 року у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу державних бюджетних установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств до ліквідації чи зміни власника, а тому відповідачу направлено повідомлення про суми витрат на фінансування вказаної різниці. Так, всього за період з травня 2012 року по квітень 2013 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 2033,61 грн. Оскільки відповідачем добровільно суми заборгованості не відшкодовано, позивач звернувся із позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у письмовому запереченні проти позову (а.с.24-27). Зазначено, що чинним законодавством України покладено обов'язок про відшкодування різниці пенсій призначених особам, які мають право на отримання пенсії згідно з Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», зокрема, на недержавні наукові установи чи організації. Зі змісту повідомлення про суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та наукову-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на 2012-2013 рік ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» визначено частку різниці у розмірі пенсії, що фінансується за рахунок даного підприємства у розмірі 13,75%. Однак відповідно до вимог ст. 24 цього ж Закону даний розмір застосовується для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-IV рівнів акредитації. Представник зауважив, що відповідач не належить до наукових установ, а тому не несе обов'язку відшкодовувати різницю в пенсіях, призначених особам, які знаходились із ним в трудових відносинах, що передбачено також і п. 2 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств. Для призначення наукової пенсії необхідна атестація наукової установи, тобто підтвердження наукового напряму роботи даної установи. На переконання відповідача, підприємство ДП «Західукргеологія» не є науковою установою в розумінні Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», вимоги цього Закону на нього не поширюються та відсутні правові підстави для відшкодування різниці пенсій. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд заслухав пояснення представників сторін, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно з розрахунком боргу з відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів заборгованість позивача становить 2033,61 грн., вказана сума відображена у картці особового рахунку за підприємством відповідача (а.с.12).

Правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку науково-технічної сфери, створює умови для наукової і науково-технічної діяльності, забезпечення потреб суспільства і держави у технологічному розвитку станом на момент виникнення спірних правовідносин врегульовано Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 1978-XII (далі - Закон № 1978) від 24 березня 1992 року, який діяв на момент виникненння заборгованості.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

На виконання наведеної норми зазначеного Закону КМ України прийняв постанову № 1826 від 13.12.2000р «Про затвердження Порядку фінансування та виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних установ і організацій, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств і організацій згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи», яка втратила чинність 09.04.2004р. одночасно з набранням чинності постановою № 372 від 24.03.2004р.

Названі порядки визначають механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної, зокрема, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи.

Згідно з п.4 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III - IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

З позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 5 червня 2012 р. у справі № 21-66а12, від 5 червня 2012 р. у справі № 21-78а12 у разі якщо здійснюється перетворення в процесі приватизації державного підприємства у відкрите акціонерне товариство, до правонаступника переходять права і обов'язки державного підприємства, що приватизується, у тому числі й обов'язок зі сплати такої різниці.

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Закон України «Про наукову та науково-технічну діяльність» передбачає лише обов'язок підприємства сплатити різницю між сумою пенсії, призначеної за цим Законом та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник за рахунок коштів підприємства. При цьому, у цьому Законі відсутнє покликання на джерело сплати такої різниці. Відсутність прибутку або планування прибутку і відрахувань на виплату різниці у розмірі пенсій наукових працівників не позбавляє підприємство обов'язку по сплаті суми. Це є обов'язком підприємства і не може здійснюватися на добровільних засадах.

Судом встановлено, що підприємство відповідача є правонаступником усіх прав та обов'язків Державного геологічного підприємства «Західукргеологія», що підтверджується відомостями Статутів ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» в редакціях від 17.07.2001 року, від 21.10.2004 року (а.с.79-83, 84-89).

В Статуті ДП НАК «Надра України «Західукргеологія» від 08.11.2007 року зазначено, що метою створення підприємства є провадження господарської діяльності в галузі геології та розвідки надр для забезпечення виконання основних завдань засновника.

Так, позивачем відповідно до вимог Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» призначено наукову пенсію ОСОБА_3, який має наукове звання з 28.06.1962 року, на посаді, що дає право призначення пенсії відповідно до статті 24 зазначеного Закону.

До матеріалів справи долучено повідомлення від 30.11.2012 року та від 22.05.2012 року про суми витрат понесених позивачем на фінансування різниці в пенсіях, що скеровувались відповідачу (а.с.8-11). Такі повідомлення одержані підприємством відповідача, не оскаржені у встановленому порядку, а відтак вважаються узгодженими.

До матеріалів справи також долучено розпорядження від 18.07.2001 року про призначення пенсії як науковому працівнику, довідку від 26.07.1984 року про характер виконуваних робіт та стаж діяльності; архівну довідку від 07.02.1984 року, а також копію трудової книжки, що свідчать про необхідний стаж наукової діяльності та право на призначення пенсії як науковому працівнику.

Суд звертає увагу відповідача на те, що статтею 12 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» передбачено, що для надання державної підтримки науковим установам усіх форм власності, діяльність яких має важливе значення для науки, економіки та виробництва, створюється Державний реєстр наукових установ, яким надається підтримка держави. Наукові установи включаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері наукової та науково-технічної діяльності до Державного реєстру наукових установ за умови проходження державної атестації.

Наукові установи, включені до Державного реєстру наукових установ, користуються податковими пільгами відповідно до законодавства України; не можуть змінювати наукову і науково-технічну діяльність на інші види діяльності; зобов'язані не менш як 50 відсотків доходу від своєї діяльності спрямовувати на проведення ініціативних науково-дослідних робіт та розвиток дослідницької матеріально-технічної бази. Наукові установи, включені до Державного реєстру наукових установ, виключаються з нього у разі недодержання ними вимог, передбачених цим Законом.

Тобто, цим Законом передбачено лише надання державної допомоги, а не встановлення статусу чи належить установа до наукової, а відтак, судом не враховуються доводи відповідача щодо відсутності підприємства у Державному реєстрі наукових установ.

В той же час, відповідач у добровільному порядку суму заборгованості по невідшкодованих коштах для покриття витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, не сплатив, а тому заявлена сума підлягає до стягнення в повному обсязі.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова про стягнення 2033,61 грн., тобто про відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», підтверджені документально долученими до матеріалів справи доказами, та слід задовольнити

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають, відповідно до п. 4 ст. 94 КАС України.

Керуючись статтями 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Західукргеологія» Національної акціонерної компанії «Надра України» (пл. Міцкевича, 8, м. Львів, 79000, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова (вул. Володимира Великого, 54, м. Львів, 79053, ) заборгованість з фінансування різниці наукових пенсій в сумі 2033 (дві тисячі тридцять три) грн. 61 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 10.04.2017 року.

Суддя Клименко О.М.