Справа № 755/102/17
Суддя: Гончарук В. П.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/102/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В.П. розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Просить суд визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду

України в м. Києві щодо відмови здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1

Олександрівні пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати

державним службовцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №292 «Деякі

питання оплати праці державних службовців у 2016 році»; Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.12 2016 року, виходячи із нових складових заробітної плати працюючого державного службовця, відповідної посади, рангу та стажу роботи на державній службі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», а саме посадового окладу 6031.00 грн.. надбавки до посадового окладу за ранг державного службовця(б) - 500,00грн., надбавки за вислугу років за стаж державної служби 2533,05 грн. і врахованих раніше:

надбавки за робот) з таємними документами в сумі 8553,05грн., надбавки за високі

досягнення у праці в сумі 29416,10 грн., премії 24890,91 грн., премії до державних свят 4323.00 грн., індексації заробітної плати в сумі 2620,99грн., матеріальної допомоги та компенсації за невикористану відпустку 18666,72 грн. відповідно до довідки Міністерства

промислової політики України від 07.04.2015 року № 01/3-5-83 у розмірі 84 відсотка

заробітної плати та стягнути з Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).

Позивач мотивувала заявлені вимоги тим, що є пенсіонером, перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві (далі Відповідач) та отримує пенсію, відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, яка була призначена за первинним зверненням до Пенсійного фонду України у Дніпровському районі згідно заяви від 25.02.2010 року у розмірі 84 відсотки заробітної плати. Останнім місцем роботи була посада начальника відділу перевірок і ревізій Контрольно - ревізійного управління Міністерства промислової політики України. Міністерство промислової політики України реорганізовано шляхом приєднання до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (Постанова КМУ від 23.03.2014р. №94). Міністерство економічного розвитку і торгівлі України є правонаступником Міністерства промислової політики України (Указ Президента України від 31.05.201 1 №634,2011 «Про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України»).

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №292 було підвищено заробітну плату державним службовцям, в тому числі працівникам Контрольно -ревізійного управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, безпосередньо начальнику відділу, за посадою з якої позивачу призначено пенсію.

Про порушення свого права щодо перерахунку пенсії в зв'язку з підвищенням заробітної плати: посадових окладів, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років з 01.05 2016 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №292 позивачу стало відомо з мережі Інтернет, а саме ознайомилась з постановоюПечерського районного суду №757/46984 від 24.11.2016р. постановою Київського апеляційного адміністративного суду №760/7956/16-а від 8.11.2016 року.

09.12.2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-УІІІ від 10.12.2015 року та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №292, якою визначені посадові оклади на посадах державної служби за групами оплати пращ з урахуванням юрисдикції державних органів.

15.12.2016 року відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку її пенсії посилаючись на те, що ОСОБА_1 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» . Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №889 -VIII, втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993р., окрім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10,12 цього розділу. У пунктах 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889- VIII передбачено право державних службовців за певних умов на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723- XII. Виходячи з вищезазначеного, провести перерахунок пенсії не має законних підстав, так як це не передбачено Законом. Таким чином позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії.

Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві до суду надано письмові заперечення з проханням відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно із п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції Українипро зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві (далі Відповідач) та отримує пенсію, відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, яка була призначена за первинним зверненням до Пенсійного фонду України у Дніпровському районі згідно заяви від 25.02.2010 року у розмірі 84 відсотки заробітної плати.

15.12.2016 року відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку її пенсії посилаючись на те, що ОСОБА_1 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» . Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №889 -VIII, втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993р., окрім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10,12 цього розділу. У пунктах 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889- VIII передбачено право державних службовців за певних умов на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723- XII. Виходячи з вищезазначеного, провести перерахунок пенсії не має законних підстав, так як це не передбачено Законом. Таким чином позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії.

Відповідно до статті 1 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Згідно частини другої статті 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Положення Конституції України є нормами прямої дії, а звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У статті 22 Конституції України зазначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Пленум Верховного Суду України у пункті 19 своєї Постанови від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади»роз'яснив, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституції України і чинними законами прав і свобод.

Стаття 37 Закону України «Про державну службу» до внесення в неї змін згідно Закону України №213-VIII від 02.03.2015 року надавала право державним службовцям на призначення пенсії, в тому числі, у разі наявності у них 10 років стажу державної служби та за умови роботи на посадах державних службовців на момент призначення такої пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на час оформлення пенсії позивачу), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

До 01 травня 2016 року пенсійне забезпечення державних службовців врегульовувалося вищезазначеними нормами Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.

З 01 травня 2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII,Закон України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII втратив чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10 грудня 2015 року, яка набрала чинності з 01 травня 2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином з 01 травня 2016 року Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року, по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Системний аналіз ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року вказує, що з 01 травня 2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Разом з тим, дана позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28.12.2016 року № К/800/36154/16.

Із огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем обґрунтовано відмовлено у перерахунку пенсії позивачу, оскільки заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01 травня 2016 року.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити певні дії задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8,19, 22, 58 Конституції України, ст. 37 Закону України «Про державну службу», 8-11, 17-19, 41, 69-71, 94, 100, 160-163, 167, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити певні дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва у 10-ти денний термін з дня отримання копії постанови.

Суддя: