Справа № 404/7258/16-а(2-а/404/108/17)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 рокусправа № 404/7258/16-а(2-а/404/108/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 лютого 2017 року у справі № 404/7258/16-а(2-а/404/108/17) за позовом ОСОБА_1 до Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 листопада 2016 року звернулася до суду з позовом до Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, згідно з яким, просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення відповідача по пенсійній справі позивача №811287 від 31.10.2016 року про відмову в перерахунку пенсії на підставі пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок призначеної позивач пенсії за віком та здійснити виплату заборгованості, що виникла внаслідок цього перерахунку, з 24.12.2010 року відповідно до довідки від 17.10.2016 року № 06-34/3527/07 про заохочувані та компенсаційні виплати, виданої Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості, з урахуванням інших виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків у розмірі 17614,78 грн. за останні 24 календарні місяці роботи), на які нараховані та з яких утримані страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування, із збереженням проценту нарахування пенсії 87% без обмеження граничного розміру пенсії та без змін визначення індексації пенсії в результаті перерахунку (базового місяця для індексації), здійснивши донарахування до здійснених пенсійних виплат.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на неправомірні дії відповідача, які полягають у відмові здійснити перерахунок раніш призначеної пенсії, з включенням до розрахунку (складу заробітної плати) розміру нарахованих та виплачених сум інших виплат, які позивач фактично отримувала на день звільнення.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 лютого 2017 року позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що пенсія позивачу повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що у зв'язку зі зміною чинного законодавства, раніш призначені пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» не перераховуються.

Згідно з запереченнями на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про її необґрунтованість, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач перебуває на обліку в Кропивницькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області та отримує пенсію з 24.12.2010 року на умовах Законів України «Про державну службу» з урахуванням норми Закону, що діяла саме на час призначення пенсії з урахуванням 87% розрахунку пенсії від сум заробітку

Відповідно до довідки від 17.10.2016 року № 06-34/3527/07 про складові заробітної плати позивача за останні 24 місяці перед звільненням, встановлено, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, винагорода за сумлінну, безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків дійсно були їй нараховані за 24 місяці перед звільненням, з них утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.19-20).

31.10.2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок її пенсії відповідно до довідки від 17.10.2016 року № 06-34/3527/07 (а.с. 17).

Рішенням від 31.10.2016 року відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, а саме включити у заробіток для розрахунку пенсії виплат зазначених у довідці від 17.10.2016 року № 06-34/3527/07 (а.с.18).

Правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії з включенням у заробіток для розрахунку пенсії виплат зазначених у довідці від 17.10.2016 року № 06-34/3527/07 є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 № 3723-ХІІ (в редакції чинній на час призначення пенсії) (далі - Закон № 3723-ХІІ) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно з частиною другою статті 33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадового окладу, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частина сьома статті 33 Закону № 3723-ХІІ встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною шостою статті 33 Закону № 3723-ХІІ державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до вимог статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що види оплати праці та інші виплати, які враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для перерахунку пенсії, не повинні виходити із складової заробітної плати, яку отримував державний службовець на час виходу на пенсію, оскільки таке звуження суперечило б статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ.

Крім того, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань має систематичний характер, виплачувалася щорічно і являлась об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до пенсійного фонду.

Таким чином, суми виплат зазначені у наданій позивачем довідці, входять до складу фонду оплати праці.

Слід зазначити й те, що за змістом наведених норм статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року, статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14 травня, 28 травня та 06 листопада 2013 року, від 03 червня 2014 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14).

Зокрема, у постанові від 03 червня 2014 року (справа №21-134а14), Верховний Суд України звернув увагу, що перевага у таких випадках має надаватись не положенням законів України «Про державну службу» та Закону України «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності рішення відповідача про відмову у перерахунку позивачу пенсії з включенням до розрахунку (складу заробітної плати) розміру нарахованих та виплачених сум інших виплат, які позивач фактично отримувала на день звільнення.

Разом з тим, задовольняючи позов та зобов'язуючи відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії починаючи з 24.12.2010 року, суд першої інстанції не врахував наступне.

Відповідно до частин 1,2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, пенсійні виплати є періодичними, щомісячними платежами, які отримує безпосередньо, особа, якій вони призначені, а отже позивач про порушення своїх прав повинен був дізнатися при реалізації свого права на отримання щомісячної суми призначеної йому пенсії, тобто починаючи з дати отримання призначеної йому пенсії - грудень 2010 року.

Згідно зі статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Слід зазначити й про те, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» яка є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Встановлене законом обмеження строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно з матеріалами справи позивач 24.12.2010 року (вперше) та 31.10.2016 року (вдруге) звернулась до відповідача з заявою про перерахунок її пенсії відповідно до довідки від 17.10.2016 року № 06-34/3527/07 (а.с. 17).

Отже, позивач про порушення своїх прав повинен був дізнатися при реалізації свого права на отримання щомісячної суми призначеної йому пенсії, тобто починаючи з дати отримання призначеної йому пенсії - грудень 2010 року, при цьому з позовом до суду він звернувся 11 листопада 2016 року, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 24.12.2010 року по 10.05.2016 року, включно, підлягають залишенню без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати в частині зобов'язання Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з включенням до її розрахунку (складу заробітної плати) розміру нарахованих та виплачених сум інших виплат, які позивач фактично отримувала на день звільнення за період з 24.12.2010 року по 10.05.2016 року, включно, та позов в цій частині залишити без розгляду. В іншій частині постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись: пунктом 1,4 частини 1 статті 198, статтями 200, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області - задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 лютого 2017 року у справі №404/7258/16-а(2-а/404/108/17) в частині зобов'язання Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з включенням до її розрахунку (складу заробітної плати) розміру нарахованих та виплачених сум інших виплат, які ОСОБА_1 фактично отримувала на день звільнення за період з 24.12.2010 року по 10.05.2016 року, включно, - скасувати та позов в цій частині залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 лютого 2017 року у справі № 404/7258/16-а(2-а/404/108/17) - залишити без змін

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений 07 квітня 2017 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко