Справа № 353/872/16-а
Суддя: Луковкіна У. Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 353/872/16-а
Провадження № 2-а/353/5/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

з участю: секретарів Бойко В.Я., Мороз М.І.

позивача - ОСОБА_1 та його представника - адвоката Маковійчука В.В.

представника відповідача Тлумацької міської ради об'єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області - Голуба Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумачі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тлумацької міської ради об'єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області, позовні вимоги якого зменшив 17.03.2017 року, про скасування рішення Тлумацької міської ради № 263-9-2/2016 від 22.08.2016 року та зобов'язання Тлумацької міської ради розглянути на черговій сесії звернення ОСОБА_1 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,100 га, розташованої в м. Тлумач, прийнявши рішення на підставі та в порядку визначеному законом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він на підставі договору дарування став власником житлового будинку з господарськими будівлями та садом по АДРЕСА_1 в м. Тлумач Івано-Франківської області, загальною площею 0,58 га. Оскільки на момент укладення договору дарування діяв ЦК УРСР він не міг оформити право власності на земельну ділянку. 08.04.2016 року він звернувся до директора ТОВ «ЗЕНІТ Експерт» щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1000 га кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1. Після виготовлення технічної документації він звернувся із заявою до Тлумацької міської ради щодо її затвердження та передачі земельної ділянки у власність. Рішенням 9-ої сесії Тлумацької міської ради 7-го скликання від 22.08.2016 року № 263-9-2/2016, на якій він був присутнім, було відмовлено у затвердженні даної технічної документації з підстав її невідповідності архівному рішенню Тлумацької міської ради від 17.01.1997 року та обліку у земельно-облікових книгах міської ради. Вважає дане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно не грунтується на нормах закону, не відповідає вимогам ч.ч. 9, 10 ст. 55 Закону України «Про землеустрій», ст.ст. 186, 186-1 Земельного Кодексу України.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.03.2017 року первинний відповідач - Тлумацька міська рада - замінений правонаступником - Тлумацькою міською радою ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області.

15.11.2016 року від Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області до суду надійшло заперечення на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні адміністративного позову відмовити, а судові витрати по справі віднести на рахунок позивача. Свої заперечення відповідач обґрунтовував тим, що згідно договору дарування будинку від 29.03.1990 року позивач являється власником житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами та садом по АДРЕСА_1, загальною площею присадибної ділянки 0,058 га. Згідно технічного паспорту від 29.05.1989 року позивачу передано земельну ділянку площею 580 кв.м. У відповідності до архівного витягу з рішення виконкому № 1 Тлумацької міської ради народних депутатів від 17.01.1997 року «Про передачу у приватну власність та тимчасове користування земельних ділянок громадянам м. Тлумач», позивачу передано у власність 0,06 га по АДРЕСА_2 під забудову. Так, у всіх первинних документах поданих позивачем, чітко вказано, що йому належить земельна ділянка в розмірі 0,06 га по АДРЕСА_2, яка передана йому під будівництво. Отже міська рада не мала підстав затверджувати подану позивачем документацію, яка не відповідає первинним документам та містобудівній документації.

В судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 та його представник - адвокат Маковійчук В.В. позов підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, просили його задовольнити. Позивач ОСОБА_1 пояснив, що за рішенням виконкому № 1 Тлумацької міської ради народних депутатів від 17.01.1997 року йому було передано у власність 0,06 га по АДРЕСА_2 під забудову, а також передано у тимчасове користування земельну ділянку площею 0,15 га за межами м. Тлумача для ведення особистого селянського господарства. Зазначив, що відповідно до п. 3 вказаного рішення, остаточний розмір земельної ділянки мав бути встановлений проектною організацією на підставі геодезичної зйомки відповідної земельної ділянки. Вважає, що звернувшись до ТзОВ «ЗЕНІТ ЕКСПЕРТ» з заявою про виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 0,10 га, він правомірно визначив межі земельної ділянки, а різниця між розміром земельної ділянки, зазначеної в рішенні Тлумацької міської ради від 17.01.1997 року (0,06 га), та розміром земельної ділянки, якою він фактично користується (0,10 га), є похибкою.

Представник відповідача Тлумацької міської ради - Голуб Г.С. в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити з підстав зазначених у запереченні. Ствердив, що позивачу уже було виділено у приватну власність земельну ділянку площею 0,06 га, а різниця в площах не є похибкою. Зазначив, що подана позивачем на затвердження технічна документація складена неправомірно, уповноважений представник міської ради не погоджував межі цієї земельної ділянки, а присвоєння Відділом Держгеокадастру у Тлумацькому районі кадастрового номеру земельній ділянці не є затвердженням технічної документації з землеустрою, що також не входить до компетенції останнього і є виключним правом органу місцевого самоврядування.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 29.03.1990 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (позивач) уклали договір дарування, зареєстрований за № 295, відповідно до якого ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_1 (позивач) прийняв у дар житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1. Зазначений в цьому документі житловий будинок в цілому зареєстрований в Івано-Франківському обласному ОБТІ на праві особистої власності за ОСОБА_1 (позивач) за № 280 від 18.06.1990 року (а.с. 24-27). Згідно технічного паспорту на домоволодіння від 29.05.1989 року житловий будинок, належний ОСОБА_1 (позивачу), знаходиться на присадибній ділянці площею 0,58 га (580 кв.м) в м. Тлумач по АДРЕСА_1 к варталі № 8 (а.с. 28-33). Згідно копії рішення виконкому Тлумацької міської ради народних депутатів від 17.01.1997 року «Про передачу у приватну власність та тимчасове користування земельних ділянок громадянам м. Тлумач» та Додатку № 1 до нього ОСОБА_1 (позивач) було передано у власність земельна ділянка з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,06 га по АДРЕСА_2. Крім того, за цим же рішенням ОСОБА_1 передано у користування земельну ділянку для городництва площею 0,15 га за межами м. Тлумач. Підставою визначення розміру земельної ділянки є земельно-кадастрова документація. Пунктом 3 зазначеного рішення передбачено, що остаточний розмір земельної ділянки встановлюється проектною організацією на основі геодезичної зйомки відповідної ділянки (а.с. 102-103). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.05.2016 року, земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Інформація про зареєстроване право власності відсутня (а.с. 8-12).

08.04.2016 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до директора ТОВ «ЗЕНІТ ЕКСПЕРТ» з письмовою заявою про виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею, 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 (а.с. 19). При цьому у вказаній заяві ОСОБА_1 зазначив в якості додатків до неї: державний акт на право приватної власності на землю та рішення (розпорядження) органу місцевого самоврядування (виконавчої влади). Однак вказані документи до матеріалів справи позивачем не долучені, а під час судового розгляду справи судом встановлено, що ні Державний акт на право приватної власності на землю, ні рішення (розпорядження) органу місцевого самоврядування (виконавчої влади) про виділення у користування та/або у власність ОСОБА_1 цієї земельної ділянки не видавались. Однак, ТОВ «ЗЕНІТ ЕКСПЕРТ» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в м. Тлумач по АДРЕСА_1, на території Тлумацької міської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, зазначивши загальну площу вказаної земельної ділянки 0,1000 га виключно на підставі заяви ОСОБА_1 (а.с. 17-48), що суперечить первинним документам та містобудівній документації. Згідно акту встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та погодження їх із суміжними землекористувачами (землевласниками) межі земельної ділянки ОСОБА_1 (позивач) проходять по існуючій огорожі, загальною площею 0,1000 га (а.с. 104). Однак, як вбачається з цього акту він оформлений з порушенням Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 № 376, а саме: межові знаки даної ділянки не встановлені та не позначені відповідно до Інструкції, їх кількість не визначена, а межі цієї земельної ділянки не погоджені з уповноваженим представником Тлумацької міської ради, печатка Тлумацької міської ради на цьому Акті відсутня.

Звернувшись до Тлумацької міської ради Тлумацького району Івано-Франківської області із заявою про затвердження вищезазначеної технічної документації із землеустрою, рішенням 9-ої сесії Тлумацької міської ради 7-го демократичного скликання № 263-9-2/2016 від 22.08.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в м. Тлумач по АДРЕСА_1, площею 0,1000 га, з присвоєним кадастровим номером НОМЕР_1, оскільки технічна документація із землеустрою суперечить архівному рішенню від 17.01.1997 року та не відповідає обліку у земельно-облікових книгах міської ради (ст. 19 Закону України «Про землеустрій») (а.с. 13).

Частиною 1 ст. 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Також у Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (ст. 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових i службових осіб, інших суб'єктів при здiйсненнi ними владних управлiнських функцiй на основi законодавства, в тому числi на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адмiнiстративних справ.

Відповідно до ст.ст. 80, 83 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування є суб'єктами права власності на землі територіальних громад, що належать до комунальної власності.

Частиною першою статті 10 «Про місцеве самоврядування в Україні», визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначених Конституцією України, цим та іншими законами.

У відповідності до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

На підставі ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 8 ст. 55 Закону України «Про землеустрій», якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність чи користування, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку без надання дозволу на виготовлення такої документації Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 14 ст. 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується: Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності; власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності.

Згідно ч. 17 ст. 186 ЗК України підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

ОСОБА_1 звернувся до органу місцевого самоврядування - Тлумацької міської ради Івано-Франківської області із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в м. Тлумач по АДРЕСА_1, площею 0,1000 га, з присвоєним кадастровим номером НОМЕР_1. Проте, як вбачається з поданих позивачем з первинних документів (договір дарування житлового будинку, технічний паспорт на домоволодіння) та містобудівної документації (рішення Тлумацької міської ради від 17.01.1997 року з Додатком № 1 до нього) площа фактично переданої у власність позивачу земельної ділянки становить 0,058 га і вона входить до земельної ділянки площею 0,10 га, на яку позивач виготовив технічну документації із землеустрою.

Судом не беруться до уваги твердження позивача про те, що правовою підставою для затвердження технічної документації із землеустрою та оформлення за ним в подальшому права власності на земельну ділянку площею 0,10 га є його користування цієї ділянкою протягом тривалого часу, оскільки земельна ділянка такого розміру йому ні в користування, ні у власність органом місцевого самоврядування не передавалась. Також не може бути правовою підставою для затвердження технічної документації із землеустрою та оформлення за позивачем права власності на зазначену земельну ділянку План присадибної ділянки, який є складовою частиною Технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 в м. Тлумач, оскільки цей план містить схему розташування будівель у цілому кварталі № 8 та не визначає належність або право користування земельною ділянкою та її площу.

Твердження позивача на те, що збільшення його земельної ділянки з 0,06 га до 0,10 га є наслідком похибки, встановленої проектною організацією на основі геодезичної зйомки, також є помилковим. Так, п. 5.5 Технічних вказівок щодо визначення меж земельних ділянок на забудованій території у населених пунктах, затверджених Державним комітетом по земельних ресурсах 18.05.1998 р., визначено, що якщо при удосконаленні меж зміна площі земельної ділянки не перевищує 6%, то вважається, що земельна власність залишилась незмінною і права власників не анулюються. Якщо зміна площі земельної ділянки перевищує 6%, то цей факт розглядається як скасування старої та утворення нової земельної ділянки, про що готується новий розпорядчий документ на право власності (користування) землею.

За таких обставин, проаналізувавши норми діючого законодавства та сукупність доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення, оскільки рішення 9-ої сесії Тлумацької міської ради 7-го демократичного скликання № 263-9-2/2016 від 22.08.2016 року було прийняте у відповідності до норм чинного на законодавства та з врахуванням рішення виконкому Тлумацької міської ради народних депутатів від 17.01.1997 року «Про передачу у приватну власність та тимчасове користування земельних ділянок громадянам м. Тлумач» та іншої містобудівної документації.

Враховуючи те, що в задоволенні позову слід відмовити, судові витрати по справі, здійснені позивачем, слід покласти на його рахунок відповідно до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 19, 55 Конституції України, ст.ст. 10, 26, 59, 74, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», 55 Закону України «Про землеустрій», ст.ст. 80, 83, 122, 186 Земельного кодексу України, керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 17, 69, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Тлумацької міської ради об'єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Судові витрати по справі покласти на рахунок позивача.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду, через Тлумацький районний суд, протягом десяти днів з дня отримання її копії. Постанова набирає законної сили в порядку встановленому ст. 254 КАС України.

Головуюча У.Ю. Луковкіна