Справа № П/811/501/16
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року м. Київ К/800/23494/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Юрченко В.П.

розглянула в письмовому провадженні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.06.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2016 у справі №П/811/501/16 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування вимоги, рішення,

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.06.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2016, в задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог, про визнання протиправними та скасування вимоги № 1518/19/11-26-08-00 від 15.04.2016 та рішення №4, зареєстроване за № 1817/20/11-26-08-00 від 10.05.2016 Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби, відмовлено.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 29.08.2016 звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 14.11.2016 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.06.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2016, прийняти нове рішення, яким адміністративний позов про визнання протиправними та скасування вимоги Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби №1518/10/11-26-08-00 від 15.04.2016 та рішення №4, зареєстроване за №1817/20/11-26-08-00 від 10.05.2016 задовольнити повністю. Визнати протиправним та скасувати рішення №4, зареєстроване за №1817/20/11-26-08-00 від 10.05.2016.

В обґрунтування своїх вимог Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 12 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Наказу Міністерства доходів і зборів України №417 від 28.08.2013, пункту 5.3 статті 5, підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14, пункту 56.21. статті 56, підпункту215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 07.04.2016 Олександрійською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби проведено фактичну перевірку господарської одиниці - автомобільного газозаправного пункту (АГЗП), що розташований за адресою: м.Олександрія, вул.Леніна, 144, де здійснює господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1. Предметом перевірки було дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів, та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, за результатами якої складено акт (довідку) №15/40-00/НОМЕР_1 від 07.04.2016.

За висновками акта перевірки суб?єктом господарювання допущено порушення пунктів 1, 2, 3, 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон № 265); пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного Банку України від 15.12.2004 № 637; пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України; пункту 1 частини 2 розділу ІІ, пункту 3 розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 № 417.

Зокрема, фактичною перевіркою встановлено, що на господарській одиниці здійснюється продаж скрапленого вуглеводного газу (СВГ), яким заповнюються баки автотранспорту. Заправка СВГ паливних балонів автомобілів здійснюється з резервуара-цистерни, що розміщена на території АГЗП, з використанням паливороздавальної колонки (ПРК). Фіскальні чеки, що друкувались реєстратором розрахункових операцій, не містять номеру ПРК, через яку здійснювався відпуск пального; не забезпечено роботу к єдиному нерозривному технологічному циклі, у режимі реєстрації відпуску пального ЕККА та програмно-технологічних засобів управління ПРК, що, на думку контролюючого органу, порушує Технічні вимоги до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для автозаправних станцій. При проведенні розрахункових операцій при продажу СВГ на АГЗП використовувався РРО (МІNI-500.02 МЕ), сфера застосування якого не відповідає вимогам Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 29.10.2015 № 829.

15.04.2016 Олександрійською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби позивачу направлено лист №1518/10/11-26-08-00 з попередженням про необхідність проведення у місячний термін процедури скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій, а також, що у разі не виконання позивачем дій, визначених в п. 4.2-4.4 глави 4 розділу 2 Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій буде здійснено примусово за рішенням податкової інспекції.

10.05.2016 Олександрійською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби прийнято рішення №4, зареєстроване за №1817/20/11-26-08-00, про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулює Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», дія якого поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

За приписами пунктів 1 та 3 статті 3 цього Закону суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

3) застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

Як встановлено статтею 12 цього Закону, на території України у сферах, визначених цим Законом, дозволяється реалізовувати та застосовувати лише ті реєстратори розрахункових операцій вітчизняного та іноземного виробництва, які включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій та конструкція і програмне забезпечення яких відповідає конструкторсько-технологічній та програмній документації виробника.

Згідно зі ст. 13 цього Закону вимоги щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій містить Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затверджений наказом Міндоходів від 28.08.2013 № 417, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 417).

Відповідно до розділу ІІІ «Порядок застосування РРО» Порядку № 417 на території України у сферах, визначених Законом, дозволяється реалізовувати та застосовувати лише ті РРО вітчизняного та іноземного виробництва, які включені до Державного реєстру РРО та конструкція і програмне забезпечення яких відповідає конструкторсько-технологічній та програмній документації виробника.

Порядок застосування РРО поширюється на РРО, які зареєстровані в установленому порядку.

РРО може застосовуватись тільки в тій господарській одиниці, яка зазначена в реєстраційному посвідченні, відповідно до сфери застосування, установленої Державним реєстром РРО, та за наявності договору про технічне обслуговування та ремонт РРО.

Технічні вимоги до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для автозаправних станцій, що є додатком 7 до протокольного рішення Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом від 27 червня 2002 р. №13, встановлюють перелік додаткових вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій - спеціалізованими електронними контрольно-касовими апаратами (далі - ЕККА), що призначені для реєстрації на автозаправних станціях (далі - АЗС) продажу пального (бензину, дизельного пального, скрапленого газу тощо), супутніх товарів і послуг.

За вказаними Технічними вимогами ЕККА повинен відповідати цим вимогам і Вимогам щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2002 р. № 199.

Відповідно до п. 15 вказаних вимог у режимі реєстрації відпускання пального ЕККА повинен забезпечувати у єдиному нерозривному технологічному циклі: управління відпусканням пального; реєстрацію об'єму (в літрах) та вартості (у гривнях) відпущеного пального кожного найменування окремо за готівковою та кожною безготівковою формами оплати; відображення на індикаторі оператора стану кожного роздавального крана ПРК (робочий, аварійний), а також для кожної замовленої дози - поточної інформації про об'єм відпущеного пального (у літрах) через цей роздавальний кран: дебетувати платіжних карток; друкування чеків установленої форми, які додатково містять номери ПРК, через які здійснювалося відпускання пального, об'єм (в літрах) і вартість (у гривнях) фактично відпущеного пального.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що при проведенні розрахункових операцій при продажі СВГ на АГЗП позивачем використовується РРО (МІNI-500.02 МЕ), що у справі не оспорюється.

Відповідно до Державного реєстру РРО, затвердженого наказом ДФС України від 29.10.2015 № 829, сферою застосування РРО МІNI-500.02 МЕ є торгівля, громадське харчування та сфера послуг, у той час як для автозаправних станцій (АЗС) визначено спеціалізовані електронні контрольно-касові апарати (пункт 5 Реєстру) серед яких МІNI-500.02 МЕ відсутній.

Нормативне визначення терміну «автомобільний газозаправний пункт» (АГЗП) міститься у п. 1.2 Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій, затвердженою наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 06.12.2005 № 376, згідно якої:

автозаправна станція (АЗС) - комплекс будинків, споруд, технологічного обладнання, призначений для приймання, зберігання моторного палива та заправлення ним автотранспорту (мототранспорту) (далі - автотранспорт);

стаціонарний автомобільний газозаправний пункт - автозаправна станція, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки скрапленим вуглеводневим газом із стаціонарних резервуарів ємністю відповідно до Правил безпеки систем газопостачання ДБН В.2.5-20-2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Газопостачання» (далі - ДБН В.2.5-20-2001);

тимчасовий автомобільний газозаправний пункт - автозаправна станція, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки скрапленим вуглеводневим газом із автогазозаправника заводського виготовлення з резервуаром ємністю відповідно до ДБН В.2.5-20-2001.

Інструкція про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводних скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України від 03.06.2002 р. № 332, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.04.2003 р. за №331/7652 (далі по тексту - Інструкція № 332), встановлює єдиний порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту і використовується на газонаповнювальних станціях (ГНС), газонаповнювальних пунктах (ГНП), автогазозаправних станціях (АГЗС) та автогазозаправних пунктах (АГЗП) незалежно від форм власності.

Згідно з підпунктом 6.3.14 Інструкції № 332 паливороздавальні колонки, що встановлені на комерційних АГЗС, мають функціонувати в системі з реєстратором розрахункових операцій, тип якого включено до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого Протокольним рішенням Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом при Кабінеті Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 14 (далі - Протокольне рішення).

Реєстратори розрахункових операцій, що застосовуються, повинні відповідати технічним вимогам, що висуваються до спеціалізованих електронно-касових апаратів для автозаправних станцій, установлених додатком 7 до Протокольного рішення.

За встановлених обставин, судова колегія погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що на АГЗП повинні використовуватися ті реєстратори розрахункових операцій, застосування яких передбачено для сфери АЗС, та які зазначені в графі 5 «Спеціалізовані електронні контрольно-касові апарати для автозаправних станцій (АЗС)» Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій.

Контролюючим органом дотримано процедуру примусового скасування реєстратора розрахункових операцій передбачену пунктами 5 та 6 глави 4 розділу ІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затверджений наказом Міндоходів від 28.08.2013 № 417, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, у зв?язку з чим підстави для скасування рішення №4 про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій, зареєстрованого за №1817/10/11-26-08-00 від 10.05.2016 відсутні.

Правильними є і висновки судів попередніх інстанцій, що лист контролюючого органу №1518/10/11-26-08-00 від 15.04.2016 не є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке відповідно до приписів статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства. Так, зазначений лист містить лише попередження про те, що у разі не виконання позивачем дій, визначених в п. 4.2-4.4 глави 4 розділу 2 Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), скасування реєстрації даних РРО буде здійснено примусово за рішенням податкової інспекції, такий лист не є обов'язковими для платника податків і не створює правових наслідків.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Реєстрація контролюючим органом 21.11.2011 реєстратора розрахункових операцій МІNI-500.02 МЕ, що призначений для використання в господарській одиниці - автомобільний газозаправний пункт, що розташований в АДРЕСА_1, не може бути підставою для звільнення позивача від законодавчо встановленого обов'язку використання моделі реєстратора розрахункових операцій відповідно до сфери застосування, установленої Державним реєстром реєстраторів розрахункових операцій та не позбавляє відповідача права вживати заходи для усунення порушень після їх виявлення.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 210, 222, 223, 224, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.06.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2016 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ В.П. Юрченко