Справа № 818/109/17
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 р. Справа № 818/109/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

суддів - Бондаря С.О., Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ходун І.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

преставника позивача - Кугай А.В.,

представників відповідачів - Коломієць В.М., Мамон А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/109/17

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України Тимчасово виконуючого обов`язки командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Збройних Сил України генерал-майора ОСОБА_2 , Військової частини - польова пошта НОМЕР_1

про визнання протиправними та скасування наказів в частині, поновлення на службі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду до Міністерства оборони України, Тимчасово виконуючого обов`язки командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Збройних Сил України генерал-майора ОСОБА_2 , військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати пункт 9 наказу відповідача 2 від 03.01.2017р. №2 «Про результати проведення службового розслідування»;

- визнати протиправним і скасувати наказ т.в.о. командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 19.01.2017р. №22 в частині його звільнення з військової служби за пунктом «е» (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків);

- поновити його на військовій службі на посаді старшого стрільця 1 взводу 1 мотопіхотної роти військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , із виплатою матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, які він недоотримав внаслідок незаконного звільнення.

Свої вимоги мотивує тим, що при накладенні на нього стягнення у вигляді звільненні з посади з ним не була проведена бесіда, не з`ясовувалась наявність вини та визначені законом істотні обставини, необхідні для притягнення до дисциплінарної відповідальності. Зазначає, що одночасне притягнення до адміністративної відповідальності за ст.178 КУпАП та до дисциплінарної відповідальності за Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України є незаконним, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.404 КК України, він має процесуальний статус свідка. 22.12.2016р. він не перебував при виконанні службових обов`язків та відповідно він мав право знаходитися поза межами підрозділу та мав право на відпочинок, самовільно військову частину не залишав. Постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не виносилася, що підтверджує не знаходження його у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль. Службові характеристики за час строкової служби за контрактом є виключно позитивними та він безпосередньо приймав участь в АТО у період з 29.08.2016р. до 23.10.2016р. та має посвідчення учасника бойових дій.

У судовому засіданні представник позивача та ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позові та додаткових письмових поясненнях.

Представник Міністерства оборони України, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіслав письмові заперечення проти позову (а.с.74-76), де зазначив, що відповідач 1 жодним чином не порушував його прав, позовні вимоги до нього відсутні. У задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

Представник військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Збройних Сил України (військова часина НОМЕР_2 ) в судовому засіданні позов не визнав (а.с.70-73), пояснивши, що наказ від 03.01.2017р. №2 «Про результати проведення службового розслідування» прийнятий правомірно, оскільки Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України (ст.13) на кожного військовослужбовця покладений обов`язок утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок, у тому числі і від вживання алкоголю, порушення розпорядку дня є порушенням військової дисципліни, за яке згідно із Дисциплінарним статутом Збройних Сил України передбачено покарання у вигляді звільнення. Так, згідно із наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 від 19.12.2016р. №371 солдат ОСОБА_1 у складі свого підрозділу убув для проведення бойового злагодження відділень (екіпажів, розрахунків), взводів на 242 загальновійськовий полігон смт. Гончарівське. Частина 3 ст.199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначає, що військові навчання, походи кораблів, бойові стрільби та бойове чергування, несення служби у добовому наряді здійснюються у будь-які дні тижня без обмеження загальної тривалості службового часу. Отже, під час перебування на 242 загальновійськовому полігоні солдат ОСОБА_1 повинен був виконувати програму бойового злагодження без урахування стандартного розпорядку дня, оскільки програма не обмежувалась загальною тривалістю службового часу та не передбачала відсутність військовослужбовців з казарми військової частини. З огляду на викладене командувач військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », видаючи наказ від 03.01.2017р. №2, діяв у межах та у спосіб, визначений Дисциплінарним Статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999р. №551-ХIV.

Представник військової частини-польова пошта НОМЕР_1 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що наказ т.в.о. командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 19.01.2017р. №22 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби був винесений на підставі наказу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 03.01.2017р. №2 відповідно до частини 8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Вислухавши представників сторін та позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, із врахуванням наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.15 ч.1 ст. 3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова служба) дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Таким чином, будь-яка державна служба є публічною службою.

Судом встановлено наступні обставини.

Так, 22.12.2016р. військовослужбовці військової частини польова-пошта НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , старший солдат ОСОБА_6 , солдати ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 самовільно залишили розташування підрозділу та о 23.00 знаходилися в місцевому кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де вживали спиртні напої та поводили себе неадекватно.

Адміністрацією кафе був викликаний патруль Військової служби правопорядку смт. Гончарівського. Між військовослужбовцями військової частини польова-пошта НОМЕР_1 та патрулем Військової служби правопорядку виникла суперечка, яка переросла в бійку, внаслідок якої військовослужбовці отримали тілесні ушкодження та 23.12.2016р. о 3.50 були доставлені на стаціонарне лікування до хірургічного відділення Чернігівського військового госпіталю, де встановлені діагнози: старший прапорщик ОСОБА_11 «підшкірна гематома потиличної ділянки голови», сержант ОСОБА_12 «закрита тупа травма грудної клітини, перелом 6 ребра ліворуч, забій куприку», старший солдат ОСОБА_13 «забій нижньої щелепи, садна грудної клітини, забій лівого колінного суглобу», солдат ОСОБА_9 «забійна рвана рана потиличної ділянки голови».

23.12.2016р. о 4год.00хв. для з`ясування обставин по даному факту смт. Гончарівське прибула група оперативного реагування Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку, під час роботи якої встановлені та затримані військовослужбовці військової частини польова-пошта НОМЕР_1 , причетні до бійки, а саме молодший сержант ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , старший солдат ОСОБА_6 , солдати ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 .

Оскільки позивач знаходився в громадському місці з явними ознаками алкогольного сп`яніння, його було направлено до Чернігівського обласного наркологічного диспансеру для проведення медичного огляду, за результатами якого ОСОБА_1 встановлено діагноз: «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація неускладнена (алкогольне сп`яніння, 1,25% проміле)», про складено виписку №3911 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с.40-41).

Крім того, у виписці зазначено, що позивач «перебував на службі у нетверезому стані, зі слів вживав алкогольні напої, міміка млява, хода хитка, зіниці розширені, точні рухи не виконує, є запах алкоголю з роту».

Після проведення медичного обстеження на вміст алкоголю в крові позивач разом з іншими затриманими військовослужбовцями доставлений до Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку, де відносно нього був складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП (а.с.36-39), та протокол про адміністративне затримання.

Враховуючи вимоги статті 15 КУпАП, відповідно до якої військовослужбовці за вчинення адміністративних правопорушень відповідають за дисциплінарними статутами, 23.12.2016р. за вих. №4349 матеріали про адміністративне правопорушення були направлені на адресу військової частини польова пошта НОМЕР_1 для прийняття рішення щодо притягнення солдата ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (а.с.65).

Також, 24.12.2016 року наказом №540 командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Збройних Сил України генерал-майора ОСОБА_2 з метою встановлення причин та передумов виникнення конфлікту між військовослужбовцями військової частини польова пошта НОМЕР_1 та військовослужбовцями Військової служби правопорядку Збройних Сил України в смт. Гончарівському Чернігівської області призначено службове розслідування (а.с.103), під час якого встановлено, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги ст.ст. 11,12,13,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (а.с.91-100), та винесено наказ від 03.01.2017р. №2 «Про результати проведення службового розслідування» (а.с.10-12), на підставі якого прийнято наказ т.в.о. командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 19.01.2017р. №22 про звільнення позивача з військової служби за пунктом «е» (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків) (а.с.8).

Спеціальним законодавством врегульовані питання, пов`язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходження та звільнення із неї (її припиненням). До таких законодавчих актів належить, Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарний статут Збройних сил України.

Так, статтею 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Стаття 2 вказаного Закону закріплює, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Стаття 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначає початок і закінчення проходження військової служби. Час та місце виконання обов`язків військової служби, зокрема, початком проходження військової служби вважається: 1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу; 2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації; 3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних; 4) день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

В матеріалах справи міститься копія контракту від 29.08.2016р. (а.с.13-14) про проходження ОСОБА_1 військової служби у Збройних Силах України, згідно з пунктом 1 якого військовослужбовець повинен виконувати,серед іншого, також і особливі обов`язки, визначені статутами Збройних Сил України.

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту Збройних Сил України цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту. Положення Статуту поширюються на громадян, звільнених з військової служби у відставку або у запас з правом носіння військової форми одягу, під час носіння ними військової форми одягу. Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вступної частини Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини). Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями. Дія Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та на інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Згідно зі ст.1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України Збройні Сили України - військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності.

Статтею Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Статтею 12 Статуту закріплено, що про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Положеннями ст. 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Обов`язок зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків встановлений ст.128 вказаного Статуту.

Крім того, пунктом 241 Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Згідно зі ст.49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Під час розгляду справи суд встановив, що факт порушення позивачем вищезазначених норм законодавства підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, (а.с.36-37), випискою №3911 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с.40-41), відібраними під час проведення службового розслідування поясненнями ОСОБА_9 , кулеметника 15ОІМПБ 1 МПР ІІ МПВ І відділення (а.с.120-121), який також 22.12.2016р. перебував у місцевому кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », бачив там військовослужбовців, які голосно кричали та заважали відпочивати, та приймав участь у бійці, отримавши «удари дубінкою по руках і ногах від працівників Військової служби правопорядку», доки його не прикрив собою ОСОБА_1 , що також був у тому кафе; поясненнями ОСОБА_6 (а.с.136), відповідно до яких того дня він із ОСОБА_1 та іншими військовослужбовцями вийшов із військової частини та перебував у кафе, де випив 2 бокали пива, після того як вийшли на вулицю, побачили ОСОБА_9 із розбитою головою та відвели його у сторону.

З пояснень самого позивача, наданих під час проведення службового розслідування (а.с.125-126), вбачається, що він «22.12.2016р. після закінчення військових навчань на полігоні пішов за цигарками і зайшов у кафе, де трішки випив і відпочивав». Потім намагався витягти свого знайомого із бійки, що почалася, на вулиці.

Зазначає, що «разом із солдатом ОСОБА_6 купили цигарок і зайшли в бар, де сіли за столик до ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , замовивши по бокалу пива», які в своїх поясненнях також не заперечували факт вжиття алкогольних напоїв ввечері того дня у кафе (а.с.122-123,129).

З пояснень ОСОБА_14 , бармена кафе «Чебурашка», та ОСОБА_15 , адміністратора цього ж кафе, слідує,що 22.12.2016р. близько 22год.00хв. до приміщення зайшли 4 військовослужбовців, трохи пізніше ще 5. Вони почали танцювати та купили 0,5 пляшки з горілкою та пиво. Вели себе неадекватно, вимагали зробити музику ще гучніше, намагалися вчинити бійку (а.с.116-119).

Як встановлено судом, мав місце факт порушення всіх зазначених принципів моральності, честі і гідності з боку ОСОБА_1 , яке виразилось у безвідповідальному ставленні до службових обов`язків, низькими моральними якостями та перебуванням у стані алкогольного сп`яніння у громадському місці.

А тому, суд звертає увагу, що всі ці обставини відповідачем брались до уваги, були враховані при прийнятті оскаржуваних наказів, якими позивача звільнено зі служби.

При цьому, суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що він вживав спиртні напої у позаслужбовий час, оскільки стаття 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначає, що розподіл часу у військовій частині протягом доби і протягом тижня здійснюється згідно з розпорядком дня, яким встановлюється виконання основних заходів повсякденної діяльності, навчання й побуту особового складу підрозділів, штабів. Розпорядок дня встановлюється командиром (начальником) відповідно до завдань, покладених на військову частину, та залежно від пори року. Розпорядок дня затверджується на період навчання і може уточнюватися командиром (начальником) на час проведення навчань, походів кораблів, бойових стрільб, бойового чергування, несення служби в добовому наряді, варті тощо з урахуванням особливостей їх виконання.

Згідно з наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 19.12.2016 року № 371 солдат ОСОБА_1 у складі свого підрозділу убув для ведення бойового злагодження відділень (екіпажів, розрахунків), взводів на -2 загальновійськовий полігон смт Гончарівське (а.с.89).

Частина третя статті 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачає, що військові навчання, походи кораблів, бойові стрільби та бойове чергування, несення служби у добовому наряді здійснюються у будь-які дні тижня без обмеження загальної тривалості службового часу.

Отже, під час перебування на 242 загальновійськовому полігоні солдат ОСОБА_1 повинен був виконувати програму бойового злагодження без урахування стандартного розпорядку дня, оскільки програма була розрахована відповідно до частини третьої статті 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та не обмежувалась загальною тривалістю службового часу та не передбачала відсутність військовослужбовців з казарми військової частини.

Відповідно до ст.45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відтак, у даному випадку позивач одночасно не притягувався до адміністративної відповідальності за ст.178 КУпАП та до дисциплінарної відповідальності за Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, як це зазначено у письмових поясненнях його представника (а.с.78-80), оскільки за вчинення цього адміністративного правопорушення він несе дисциплінарну відповідальність за відповідним статутом.

Вичерпний перелік дисциплінарних стягнень, які можуть бути накладені на рядових (матросів) військової служби за контрактом закріплено у статті 49 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а саме: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) призначення поза чергою в наряд на роботу - до 5 нарядів; є) позбавлення військового звання старший солдат (старший матрос); ж) звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю.

Права командирів (начальників) накладати дисциплінарні стягнення на підлеглих рядових (матросів), сержантів (старшин) строкової служби і служби за контрактом встановлені статтями 53-61 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Стаття 61 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначає, що командувач військ оперативного командування щодо підлеглих рядових (матросів), сержантів (старшин) користуються правом накладати дисциплінарні стягнення в повному обсязі цього Статуту.

Таким чином, т.в.о. командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Збройних Сил України, видаючи наказ від 03.01.2017р. №2 «Про результати проведення службового розслідування», діяв у межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, відтак підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Враховуючи, що наказ т.в.о. командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 19.01.2017р. №22 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби був винесений на підставі наказу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 03.01.2017р. №2 відповідно до частини 8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», то позовні вимоги в цій частині та про поновлення на роботі із виплатою грошового забезпечення також не підлягають задоволенню, оскільки вони є похідними від інших позовних вимог.

При цьому, суд вважає необґрунтованими посилання представника позивача, як на доказ протиправності винесених наказів, на те, що в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.404 КК України (« Опір начальникові, а також іншій особі, яка виконує покладені на неї обов`язки з військової служби, або примушування їх до порушення цих обов`язків, вчинений групою осіб або із застосуванням зброї, або такі, що спричинили тяжкі наслідки»), ОСОБА_1 має процесуальний статус свідка (а.с.43-46, 61), оскільки це не було підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

З приводу тверджень позивача щодо не проведення з ним бесіди при накладенні на нього стягнення у вигляді звільненні з посади необхідно зазначити, що якщо ж акт індивідуальної дії в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є правильним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання його протиправним, якщо інше не передбачене законодавством.

Тобто, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази відповідача на підтвердження правомірності своїх рішень, докази, надані позивачем, суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Тимчасово виконуючого обов`язки командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Збройних Сил України генерал-майора ОСОБА_2 , Військової частини частина - польова пошта НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів в частині, поновлення на службі відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 03.04.2017 року.

Головуючий суддя О.О. Осіпова

Судді С.О. Бондар

О.А. Прилипчук