Справа № 818/1768/16
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 р.Справа № 818/1768/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.02.2017р. по справі № 818/1768/16

за позовом ОСОБА_1

до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Сумській області

про скасування наказів, стягнення недоотриманих виплат та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Сумській області, в якому просила суд скасувати накази Регіонального відділення від 06.05.2014 №50-к, 51-к; від 28.01.2015 №24-к; від 28.04.2015 № 86-к; від 27.01.2016 №23-к; стягнення недоотриманих виплат у розмірі 12165,57 грн.; стягнути компенсацію за моральну шкоду у розмірі 27000грн.

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що працюючи на посаді головного спеціаліста відділу оренди Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, їй було встановлено надбавку за високі досягнення у праці у розмірі 30 відсотків посадового окладу. В порушення чинного законодавства, відповідач оскаржуваними наказами безпідставно скасовував вказану надбавку та зменшував її розмір. Крім того, їй виплачувалась матеріальна допомога в розмірі окладу, а не середньомісячної заробітної плати. У звязку з такими діями відповідача, їй не донараховано та не виплачено 12165,57 грн. заробітної плати, а також завдано моральну шкоду в сумі 27000 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 року у справі № 818/1768/16 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до регіонального відділення Фонду Державного майна України по Сумській області про скасування наказів регіонального відділення: від 06.05.2014 №50-к, №51-к; від 28.01.2015 №24к; від 28.04.2015 №86-к; від 27.01.2016 №23-к; стягнення недоотриманих виплат у розмірі 12165,57 грн.; стягнення компенсації за моральну шкоду у розмірі 27000грн.

Позивач не погодилась із рішенням суду та подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Відповідач надав письмові заперечення, в яких вказав, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала, просила суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 працює на посаді головного спеціаліста відділу оренди Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області (далі - Регіональне відділення), займана посада відноситься до посади державної служби, а відносини, які виникли між мною та Регіональним відділенням носять публічно-правовий характер.

Наказом від 09.01.2014 №3-к ОСОБА_1 встановлено надбавку за високі досягнення у праці у розмірі 30 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця та надбавки за вислугу років (а.с.85).

Згідно наказу №51-к від 06.05.2014 всім спеціалістам регіонального відділення, в тому числі і позивачу, скасовано надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (а.с.62).

Підставою скасування надбавки вказано необхідність накопичення залишку коштів на рахунку для подальшої сплати заробітної плати поновленому на роботі працівнику регіонального відділення за рахунок недонарахованих та недоотриманих виплат іншим державним службовцям.

У вересні 2014 року ОСОБА_1 було знов встановлено надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи на рівні 30 відсотків, яку скасовано наказом №24-к від 28.01.2015 та встановлено у розмірі 20 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця та надбавки за вислугу років (а.с.90).

Наказом №86-к від 28.04.2015 позивачу встановлена надбавка у розмірі 10 відсотків посадового окладу з 01.04.2015 (а.с.88).

Згідно наказу регіонального відділення від 28.12.2015 № 336-к на виконання п. 2.1 в) постанови № 268 та постанови КМУ від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 позивачу встановлено надбавку в розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця та надбавки за вислугу років.

Наказом №23-к від 27.01.2016 ОСОБА_1 встановлено надбавку з 01.01.2016 у розмірі 10 відсотків посадового окладу (а.с.100).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для скасування наказів регіонального відділення від 06.05.2014 №50-к, 51-к; від 28.01.2015 №24-к; від 28.04.2015 № 86-к; від 27.01.2016 №23-к; стягнення грошових виплат у розмірі 12165,57 грн.; стягнення компенсації за моральну шкоду у розмірі 27000 грн. відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконання роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці. Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій.

За приписами ст. 33 Закону України «Про державну службу» оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обовязків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів комплектними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю.

Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» керівникам органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати, зокрема надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи - керівникам структурних підрозділів, їх заступникам, спеціалістам - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця (дипломатичний ранг, класний чин, кваліфікаційний клас, спеціальне звання) та надбавки (винагороди) за вислугу років. У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначена надбавка скасовується або розмір її зменшується.

Тобто, законодавством визначено лише граничні розміри надбавок без обумовлення мінімальної межі здійснення таких виплат та надано право визначати їх розмір керівникам органів у межах затвердженого фонду оплати праці.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновокм суду першої інстанції, що встановлення надбавок за показники у роботі є правом, а не обовязком керівника.

Також як підтверджено матеріалами справи, у звязку з тим, що постановою Сумського окружного адміністративного суду зобовязано регіональне відділення виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 220615 грн. 85 коп., РВ ФДМУ по Сумській області неодноразово зверталося до Фонду державного майна України з проханням виділити кошти для виконання рішення суду. Проте Фонд державного майна України листом від 12.09.2014 №10-14-12261 надав погодження для виконання рішення суду за рахунок економії фонду заробітної плати. Тому, з метою виконання рішення суду та у звязку з відсутністю достатньої кількості коштів РВ ФДМУ по Сумській області видано оскаржувані накази.

Стосовно наказу №50-к від 06.05.2014 про матеріальну допомогу у розмірі посадового окладу під час надання щорічної відпустки колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про державну службу» державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

За приписами п. 2 постанови КМУ від 09.03.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» керівникам органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Наказом Фонду державного майна України від 08.07.2007 №218 затверджено Положення «Про порядок виплати працівникам центрального апарату і регіональних відділень Фонду державного майна України матеріальної допомоги, а також допомоги на поховання».

Відповідно до п. 2.1 Положення матеріальна допомога на оздоровлення надається в розмірі середньомісячної зарплати, обрахованої відповідно до п. 2 постанови КМУ від 08.02.1995 №100, один раз на рік, одночасно з наданням відпустки. У разі обмежених фінансових можливостей з надання матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі середньомісячної зарплати вона може надаватися у розмірі посадового окладу.

Наказом про надання відпустки від 01.12.2014 №93 ОСОБА_1 виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі посадового окладу (1218 грн.).

Згідно до наказу РВ ФДМУ по Сумській області від 22.12.2014 №176-к у звязку з наявною фінансовою можливістю здійснено перерахунок виплаченої у 2014 році матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам регіонального відділення, з розрахунку середньомісячної заробітної плати. Тому, відповідно до вищезазначеного наказу ОСОБА_1 донараховано матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 2237 грн. 30 коп.

Щодо збільшення посадових окладів головних спеціалістів на 25% з 1323 грн. до 1723 грн. у відповідності до Постанови Кабінету міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» колегія суддів зазначає наступне.

Наказом Фонду державного майна України від 08.02.2008 №124К про затвердження схем посадових окладів головним спеціалістам РВ ФДМУ по Сумській області встановлено оклад у розмірі 1015 грн.

Постановою від 09.12.2015 №1013 встановлено, що в межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, повязаних з індексацією, надбавок, доплат, премій, підвищуються на 25% посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців розміри посадових окладів яких затверджено, зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», відповідно до якої визначено посадові оклади працівників органів виконавчої влади та працівників органів місцевого самоврядування.

На підставі постанови Кабінету міністрів України від 20.05.2009 №482 «Деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету» головним спеціалістам регіонального відділення встановлено оклад на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати (1378 грн.).

Наказом Фонду державного майна України від 23.12.2015 №1992 «Про затвердження посадових окладів працівників Фонду державного майна України» на підставі постанови КМУ від 09.12.2015 №1013 головним спеціалістам РВ ФДМУ по Сумській області встановлено оклад в розмірі 1269 грн. (менше встановленої мінімальної заробітної плати).

Постановою КМУ від 11.02.2016 № 77 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 і від 09.12.2015 №1013» встановлено оклад розмірі 1723 грн.

Згідно п. 2 вказаної постанови, вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.12.2015, крім пункту 1 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 і від 17.07.2003 №1078, який застосовується з 1 січня 2016 року.

Враховуючи викладене регіональним відділенням Фонду державного майна України по Сумській області зроблено перерахунок працівника з грудня 2015 року по травень 2016 року з урахуванням окладу в розмірі 1723 грн.

За приписами ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Згідно ч. 1 ст. 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах. Листом від 22.03.2016 №10-14-4942 Фонд державного майна України повідомив регіональне відділення, що підвищення посадових окладів з 01.12.2015 здійснюється в межах фонду заробітної плати грудня 2015 року.

Враховуючи норми Бюджетного кодексу України та лист ФДМУ регіональним відділенням здійснено перерахунок заробітної плати за грудень 2015 року в межах фонду заробітної плати грудня 2015 року.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач як субєкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 02.02.2017 року у справі № 818/1768/16 відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.02.2017р. по справі № 818/1768/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 10.04.2017 р.