Справа № 381/4571/16-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 381/4571/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Бутенко В.О. Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А
05 квітня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Безименної Н.В., Кобаля М.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2016 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -
24.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання відмови у призначенні пільгової пенсії протиправною та зобов`язати відповідача призначити пенсію із зменшенням пенсійного віку.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем безпідставно відмовлено їй у призначенні пенсії на пільгових умовах, а саме зі зменшенням пенсійного віку так, як вона має посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю - категорія 4.
Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2016 р. у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2016 р. як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.
Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.
Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п.2 ч. ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Судом першої інстанції справа розглянута в порядку скороченого провадження.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що з березня 1985 року по січень 1996 року проживала за адресою: м. Фастів, вул. Зарічна, 36. Згідно з реєстрації у паспорті з 15 жовтня 1996 року вона прописана та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначений населений пункт віднесено до зони посиленого радіоекологічного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
15.02.1996 р. позивачу було видано посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії НОМЕР_1 .
Зазначене посвідчення позивачем було втрачено.
31.08.2016 року позивач звернулася до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про призначення їй пільгової пенсії зі зниженням пенсійного віку на п`ять років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до якої додала копію посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю.
Рішенням від 09.09.2016 р.№ 52 відповідач відмовив позивачу у задоволенні його вимог у зв`язку з тим, що позивачем не було надано оригіналу вказаного посвідчення.

Вважаючи неправомірним таке рішення Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Вищенаведені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі Закон № 1788-ХІІ), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII (далі Закон № 796-XII), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років (в редакції на час звернення позивача за призначенням пенсії).

У п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону № 796-XII закріплено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Частинами 1, 3 статті 65 Закону № 796-ХІІ передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Відповідно до ч. 5 п. 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Системний аналіз наведених правових норм дозволяє стверджувати, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за ст. 55 Закону № 796-XII є одночасна сукупність наступних обставин: 1) наявність в неї оригіналу (дублікату в разі втрати) відповідного посвідчення, яким підтверджується її особливий правовий статус; 2) проживання в зоні посиленого радіологічного контролю не менше чотирьох років.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на п`ять років, не було подано ані оригіналу, ані дублікату посвідчення, підтверджуючого його правовий статус, що вказує на відсутність достатніх та необхідних правових підстав для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, а отже, відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні такої пенсії, діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, визначених законодавством, і даний адміністративний позов задоволенню не підлягає.

При цьому, колегія суддів зазначає, що первинним для захисту права позивача на пенсійне забезпечення в порядку ст. 55 Закону № 796-ХІІ, є отримання ним дублікату відповідного посвідчення, зокрема з урахуванням зміни законодавства, регламентуючого порядок його видачі та форму, однак такі правовідносини не входять до предмету спору у цій справі та виходять за межі позовних вимог, а у відповідності до ч. 4 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Керуючись ч. 10 ст.183-2, 195 ч.1, ст. 196 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2016 р., залишити без задоволення.

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2016 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Н.В. Безименна

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Безименна Н.В.

Кобаль М.І.