Справа № 718/2108/16-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 718/2108/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Олексюк Т.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

04 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, третя особа ОСОБА_3 про визнання рішення протиправним та його скасування,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, третя особа ОСОБА_3 про визнання рішення протиправним та його скасування.

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

04 квітня 2017 року від представника позивача до Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

31 березня 2017 року від відповідача до суду надійшло заперечення проти апеляційної скарги, в якому просив суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обовязковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено з матеріалів справи, 19 грудня 2015 року ОСОБА_2, житель м. Чернівці, звернувся до Дубівецької сільської ради Кіцманського району, Чернівецької області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі безоплатно у власність земельної ділянки, за рахунок земель запасу в с. Дубівці, орієнтованою площею 0,12 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою : с. Дубівці, вул. Т.Шевченка, у межах населеного пункту, між землями служби автомобільних доріг та землями сільської ради.

04 січня 2016 року до Дубівецької сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки для особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: с. Дубівці, вул. Т.Шевченка між землями служби автомобільних доріг та землями сільської ради, звернувся мешканець с. Дубівці ОСОБА_3, який є учасником бойових дій.

Рішенням 4 сесії VIІ скликання Дубівецької сільської ради Кіцманського району, Чернівецької області від 08.02.2016 року за № 10/4-16 ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: с. Дубівці, вул. Т.Шевченка, у межах населеного пункту, між землями служби автомобільних доріг та землями сільської ради, та згідно даного рішення в першочерговому порядку надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 0,14 га учаснику бойових дій ОСОБА_3

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, і перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Питання регулювання земельних відносин, відповідно до п.34 ч.1 ст.26 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Повноваження сільських рад у галузі земельних відносин передбачені статтями 12, 122 Земельного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» встановлено, що акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частиною сьомою вказаної статті встановлено, що сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.ст. 19, 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Як було встановлено в суді апеляційної інстанції, згідно листа від 20 січня 2016 року № 16 виконавчим комітетом Дубівецької сільської ради було надано відповідь ОСОБА_2 про те, що його заява буде розглянута на найближчій позачерговій сесії сільської ради.

Крім того, відповідно до листа від 03 лютого 2016 року № 34 позивачу було повідомлено, що його заява від 19 грудня 2015 року буде предметом розгляду сесії сільської ради 08 лютого 2016 року, а тому колегія суддів вважає, що відповідачем було вжито всіх заходів щодо вчасного надання відповіді ОСОБА_2 на зазначену заяву.

Щодо посилань позивача на неправильне застосування ст. 12 Закону України " Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту" колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.14 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій (учасникам антитерористичної операції) надано першочергове право на забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року за № 898 зобов`язано Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру та обласні державні адміністрації за участю органів місцевого самоврядування визначити (зарезервувати) земельні ділянки для відведення учасникам АТО та членам сімей загиблих учасників АТО і забезпечити першочерговий розгляд звернень учасників АТО і членів сімей загиблих учасників АТО щодо відведення їм земельних ділянок; органам місцевого самоврядування уряд також рекомендував розглядати в першочерговому порядку звернення учасників АТО і членів сімей загиблих учасників АТО щодо відведення їм земельних ділянок.

Згідно Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 23.07.2010 року за № 548, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 01.11.2010 року за № 1011/18306, землі сільськогосподарського призначення (землі надані для виробництва сільськогосподарської продукції): для ведення особистого селянського господарства, для індивідуального садівництва, для городництва.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи позивача стосовно надання ОСОБА_3 у першочерговому порядку земельної ділянки не за передбаченим законодавством цільовим призначенням є безпідставними.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність прийнятого Рішення 4 сесії VIІ скликання Дубівецької сільської ради Кіцманського району, Чернівецької області від 08.02.2016 року за № 10/4-16, а тому підстави для його скасування відсутні.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_2 не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5