Справа № 804/5594/15
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року м. Київ К/800/10005/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Мороз Л.Л., Стрелець Т.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області до державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення заборгованості, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

В квітні 2015 року управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області (далі - Управління ПФУ) звернулося до суду з адміністративним позовом до державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ДП «СхідГЗК»), в якому просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 2189167,47 грн. по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка виникла за період з 2004 року по 2013 рік включно.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Управлінню ПФУ не в повному обсязі відшкодовано понесені ним протягом 2004-2013 років витрати на виплату і доставку пенсій працівникам Смолінської шахти ДП «СхідГЗК», які набули на неї право на пільгових умовах, у зв'язку з чим виникла заборгованість, про стягнення якої подано цей позов.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 21 липня 2015 року позов задовольнив частково.

Стягнув з ДП «СхідГЗК» на користь Управління ПФУ заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 4 грудня 2012 року по 12 грудня 2012 року в сумі 34948,36 грн. та за період 2013 року в сумі 62633,36 грн.

В решті позову відмовив.

За наслідками апеляційного перегляду цієї постанови Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд прийняв нову постанову від 24 березня 2016 року, якою задовольнив позовні вимоги Управління ПФУ в повному обсязі.

Стягнув з ДП «СхідГЗК» на користь Управління ПФУ заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 2189167,47грн.

У касаційній скарзі ДП «СхідГЗК», посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його постанову і залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Управління ПФУ у своїх письмових запереченнях зазначило про те, що постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року є законною і обґрунтованою, тому підстав для задоволення вимог касаційної скарги немає.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

У справі встановлено, що 3 лютого 2015 року Управління ПФУ на виконання вимог Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі - Інструкція № 21-1), надіслало на адресу Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» додаткові розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 2004 року по 2013 рік включно на загальну суму 2189167,47 грн., в тому числі: 2016723,81 грн. - за списком № 1 (за період 2004-2013 роки); 172443,66 грн. - за списком № 2 (за період 2007-2013 роки).

За цими розрахунками відповідач повинен відшкодувати Управлінню ПФУ понесені протягом зазначеного вище періоду витрати на виплату пільгових пенсій, призначених колишнім працівникам Смолінської шахти ДП «СхідГЗК», а саме: ОСОБА_1 (призначено пенсію з 3 березня 2007 року); ОСОБА_2 (призначено пенсію з 17 травня 2011 року), ОСОБА_3 (призначено пенсію з 2 грудня 2003 року); ОСОБА_4 (призначено пенсію з 11 липня 2011 року), ОСОБА_5 (призначено пенсію з 16 червня 2004 року), ОСОБА_6 (призначено пенсію з 20 лютого 2004 року), ОСОБА_7 (призначено пенсію з 12 січня 2010 року), ОСОБА_8 (призначено пенсію з 23 вересня 2011 року), ОСОБА_9 (призначено пенсію з 11 червня 2013 року), ОСОБА_10 (призначено пенсію з 17 березня 2006 року), ОСОБА_11 (призначено пенсію з 1 липня 2008 року), ОСОБА_12І.( призначено пенсію з 29 березня 2006 року) ОСОБА_13 (призначено пенсію з 22 вересня 2006 року), ОСОБА_14 (призначено пенсію з 8 серпня 2006 року), ОСОБА_15 (призначено пенсію з 12 грудня 2011 року), ОСОБА_16 (призначено пенсію з 31 січня 2011 року), ОСОБА_17 (призначено пенсію з 8 грудня 2011 року), ОСОБА_18 (призначено пенсію з 11 жовтня 2007 року), ОСОБА_19 (призначено пенсію з 21 червня 2012 року), ОСОБА_20 (призначено пенсію з 21 листопада 2008 року), ОСОБА_21 (призначено пенсію з 1 листопада 2010 року), ОСОБА_22 (призначено пенсію з 1 жовтня 2013 року), ОСОБА_23О.(призначено пенсію з 26 серпня 2011 року), ОСОБА_24 (призначено пенсію з 1 серпня 2012 року), ОСОБА_25 (призначено пенсію з 29 вересня 2010 року), ОСОБА_26 (призначено пенсію з 30 січня 2013 року), ОСОБА_27 (призначено пенсію з 22 листопада 2011 року), ОСОБА_28 (призначено пенсію з 15 травня 2012 року), ОСОБА_29 (призначено пенсію з 27 липня 2011 року).

У справі встановлено, що факт призначення переліченим вище особам пенсій на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також факт виплати належної їм пенсії протягом 2004-2013 років підтверджується матеріалами пенсійних справ (зокрема довідками щодо виплачених сум по кожному із пенсіонерів) і спору з цього приводу не виникло. Суд апеляційної інстанції також відзначив, що витрати на виплату пільгових пенсій переліченим вище особам, які включено до додатково надісланих підприємству в лютому 2015 року розрахунків, не було включено до розрахунків фактичних витрат, які надсилались на адресу платника раніше (протягом 2004-2013 років) і спору з цього приводу між сторонами також немає.

Натомість відповідач вважає, що вимоги Управління ПФУ стосовно відшкодування понесених ним витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з 2004 року по 2013 рік згідно з надісланим в лютому 2015 року розрахунком фактичних витрат є безпідставними, позаяк Смолінська шахта ДП «СхідГЗК» (щодо якої виставлено розрахунок) щомісячно протягом зазначеного вище періоду в повному обсязі відшкодовувала понесені витрати Управління ПФУ на підставі отриманих розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, тому заборгованості перед Пенсійним фондом за цими виплатами немає. Крім того зауважив, що проведення будь-яких інвентаризацій виплат та донарахувань за минулий період не передбачено вимогами розділу 6 Інструкції, а для звернення до суду з цим позовом пропущено строк, встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

При вирішенні справи суд першої інстанції виходив з того, що сума боргу в розмірі 2091585,75 грн. по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (а саме: по списку № 1 в розмірі 2016723,81 грн. за період 2004-2013 роки; по списку № 2 в розмірі 109810,30 грн. за період 2007-2012 роки) пред'явлена по спливу строку позовної давності, встановленої пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, що на думку цього суду є підставою для залишення позовних вимог в цій частині без розгляду, утім в підсумку стало підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині. Щодо решти позовних вимог, то такі на думку суду першої інстанції є обґрунтовані, підтверджені належними доказами, відтак підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що строк звернення до суду, встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України не поширюється на вимоги про стягнення заборгованості щодо відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України в постанові від 25 листопада 2015 року (справі 21-3122а15). Оскільки факт понесення витрат на виплату пільгових пенсій за списком № 1 і списком № 2 переліченим вище особам підтверджується належними і допустимими доказами, позовні вимоги Управління ПФУ підлягають задоволенню в повному обсязі. Поряд з тим суд апеляційної інстанції додав, що своєчасність направлення розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не впливає на встановлений законодавством обов'язок відповідача відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає висновки суду апеляційної інстанції правильними і обґрунтованими. При прийнятті цієї ухвали колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом шостим згаданої вище Інструкції № 21-1, за змістом пункту 6.1 якої (в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних відносин) витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підлягають повному (100%) відшкодуванню. Відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону «По пенсійне забезпечення» працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України» становить 20 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2004 році зі збільшенням цієї суми щороку на 10 відсотків аж до стовідсоткового відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року. Тобто, з 2013 року відшкодування фактичних витрат на виплату пільгової пенсії за списком № 1 здійснюється підприємством аналогічно відшкодуванню фактичних витрат на виплату i доставку пенсій за списком № 2.

Згідно з пунктами 6.4., 6.8 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У цій справі встановлено, що розмір фактичних витрат на виплату протягом 2004-2013 років пільгових пенсій за списком № 1 та списком №2 переліченим вище особам зазначено в розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які Управління ПФУ надіслало на адресу Смоленськох шахти ДП «СхіГЗК» у лютому 2015 року.

Згідно з цими розрахунками загальна сума фактичних витрат Управління ПФУ за вказаний вище період становить 2189167,47 грн., в тому числі 2016723,81 грн. - за списком № 1; 172443,66 грн. - за списком № 2.

Колегія суддів погоджується з мотивами суду апеляційної інстанції про те, що обов'язок підприємства відшкодувати Управлінню ПФУ понесені витрати на виплату пільгових пенсій особам, які набули право на їх отримання за період роботи на цьому підприємстві, безпосередньо пов'язаний саме з фактом понесення таких витрат, а не лише зі своєчасним виставленням розрахунку цих витрат. Водночас, як встановлено у справі, сам факт понесення витрат на виплату пільгових пенсій за списками № 1 і № 2 згаданим вище особам підтверджується належними доказами і спору з цього приводу не виникало.

Стосовно доводів відповідача про застосування строків звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості, передбачені статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, то беручи до уваги правовий висновок Верховного Суду України, висловлений в постанові від 25 листопада 2015 року (справа 21-3122а15), ці строки до спірних відносин не застосовуються. Слід зазначити, що відповідно до статті 244-1 Кодексу адміністративного судочинства України висновки Верховного Суду України щодо застосування норм права мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За встановлених в цій справі обставин колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції є правильною і обґрунтованою, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків апеляційного суду та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 220-1, 223-224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року в цій справі залишити без змін.

Скасувати, встановлене ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 27 квітня 2016 року, зупинення виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді Л.Л. Мороз

Т.Г. Стрелець