Справа № 523/14081/16-а
Суддя: Середа І. В.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/107/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2017 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді- Середи І.В.,

при секретарі -Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі справу за адміністративним позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про приведення об'єкту самочинної реконструкції у відповідність до технічної документації,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про приведення об'єкту самочинної реконструкції, а саме розширення балкону в квартирі, у відповідність до технічної документації.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач самочинно без дозвільних документів здійснила розширення балкону на третьому поверсі пятиповерхового житлового будинку, розташованого за адресою:АДРЕСА_1. Складені припис та розпорядження райадміністрації про усунення порушень не було виконано.

Заслухавши представника позивача, який підтримав позов, заперечував проти закриття провадження та наполягав на задоволенні вимог, а також відповідача ОСОБА_1, яка погодилася з наявністю самовільного розширення балкону, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що провадження по справі необхідно закрити виходячи з наступного.

Стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства визначає захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (далі субєкт владних повноважень), шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Стаття 3 КАС України в пункті 1 дає визначення терміну «справа адміністративної юрисдикції», якою визнається публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є субєкт владних повноважень.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за ознаками, наведеними в частині першій статті 17 КАС України, зокрема, на спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України (пункт 5 частини другої статті 17 КАС України).

Відповідно до вимог частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини другої цієї ж статті у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені статтею 15 ЦПК України: суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного субєкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії субєктів владних повноважень.

Таким чином, аналіз статті 15 ЦПК України та статті 17 КАС України дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію визначення субєктного складу спірних правовідносин (участь у них субєкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер спірних правовідносин, із яких виник спір.

Публічно-правовий спір має свою особливість субєктного складу участь субєкта владних повноважень є обовязковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю субєкта владних повноважень.

З огляду на це, неправильним є формальне застосування пункту 5 частини другої статті 17 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що до суду звертається субєкт владних повноважень як позивач. Зазначене підтверджується також правилами статей 3, 15, 45 ЦПК України, які передбачають право органів державної влади, органів місцевого самоврядування звертатися до суду з заявами в порядку цивільного судочинства у випадках, установлених законом.

Згідно з частиною четвертою статті 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом субєкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Контекстний аналіз і конструкція указаних норм процесуального закону (статей 3, 17 та 50 КАС України) із огляду на завдання адміністративного судочинства (стаття 2 КАС України) свідчить про те, що поширення юрисдикції адміністративних судів на спори за зверненням субєкта владних повноважень, коли відповідачем за адміністративним позовом виступає інша особа, а не субєкт владних повноважень, є винятком із загальних правил і засад адміністративного судочинства. Під юрисдикцію адміністративних судів такі спори згідно з пунктом 5 частини другої статті 17 КАС України підпадають в тому разі, якщо в Конституції чи законах України зазначено про розгляд певного спору за адміністративним позовом субєкта владних повноважень в порядку, встановленому КАС України.

Вказані правові висновки були також викладені в постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року №6-2554цс16, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України). При цьому Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради визначила правовими підставами звернення до суду з позовом закони України «Про регулювання містобудівної діяльності» та «Про місцеве самоврядування в Україні», які не містять норм про розгляд адміністративним судом, в порядку адміністративного судочинства спорів за зверненням субєкта владних повноважень (зокрема, місцевої державної адміністрації) до фізичних осіб про приведення самочинно реконструйованих жилих приміщень у попередній стан.

Таким чином, спір, за вирішенням якого до суду звернулася Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, не стосується захисту прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.157 ЦПК України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що спір стосується речового права ОСОБА_1, правомірності здійснення нею правомочностей власника жилого приміщення та виник у звязку із запереченням позивачем права відповідачки на проведення змін у квартирі. Отже спір виник із цивільних, житлових правовідносин і справа за правилами статті 15 ЦПК України підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому провадження по даній справі підлягає закриттю.

Розяснити позивачу його право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 157,165 КАС України,

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за адміністративним позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про приведення об'єкту самочинної реконструкції у відповідність до технічної документації закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: