Справа № 805/34/17-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2017 р. Справа №805/34/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 12год.33хв.

ухвалено у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний суд в складі: головуючого судді Троянової О.В., секретаря Кудрі В.Г. розглянувши адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Горлівський мясокомбінат

до Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Горлівський мясокомбінат звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо повернення в обліку в інтегрованій картці платника податків за кодом бюджетної класифікації 11021000 Податок на прибуток приватних підприємств 113 693,06грн., зарахованих, на сплату пені в сумі 113 693,06грн., зобовязання ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області вчинити всі необхідні дії для повернення в податковий облік Приватного акціонерного товариства Горлівський мясокомбінат 113 693,06грн., зокрема шляхом повернення в облік в інтегрованій картці платника податків за кодом бюджетної класифікації 11021000 Податок на прибуток приватних підприємств 113 693,06грн., зарахованих, на сплату пені в сумі 113 693,06грн. / а.с.4-7/.

Ухвалою суду від 06.03.2017 замінено відповідача ОСОБА_1 обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області на Бахмутську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області по адміністративній справі №805/34/17-а /а.с.81/.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.08.2016 відповідачем проведено перевірку позивача, за наслідками якої складено акт від 29.08.2016 про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки своєчасності сплати податкового зобовязання з авансових внесків з податку на прибуток за серпень 2014 рік лютий 2015 року ПРАТ «Горлівський мясокомбінат», . Відповідно до атку перевірки позивачем встановлено порушення з боку позивача, а саме затримку сплати податкових зобовязань по сплаті Авансових внесків за період з серпня 2014 року по лютий 2015 року, внаслідок чого за даними позивача утворився податковий борг у сумі 647078,00 грн. При цьому в Акті перевірки зазначено наступне: «Фактично зазначена сума податкового боргу в інтегрованій картці платника податків за кодом 11024000 «Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств» була погашена 28.05.2015 шляхом відображення відємного значення у сумі 1 083 214 грн. у звязку з декларуванням в Податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік зазначеної суми відємного значення по коду рядка 14 «Податок на прибуток за звітний (податковий) період» за рахунок перевищення нарахованих до сплати авансових внесків з податку на прибуток». Відповідач, своїм листом від 09.11.2016 № 20848/10/05-02-15-01-13-10 підтвердив, що ним не виправлено допущену помилку і не повернуто в обліку на ІКПП неправомірно зараховані на сплату пені 113 693,06 грн. При цьому в Листі від 09.11.16 відповідач не визнав помилкового нарахуванням пені,зазначив, що пеня була сплачена за рахунок наявної переплати у сумі 436 136 грн., таким чином засвідчив власну бездіяльність у питанні повернення в обліку в ІКПП неправомірно зарахованих на сплату пені 113 693,06 грн. Просить суд визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо не повернення в обліку в інтегрованій картці платника податків за кодом бюджетної класифікації 11021000 Податок на прибуток приватних підприємств 113 693,06грн., зарахованих, на сплату пені в сумі 113 693,06грн. та зобовязати Бахмутську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області вчинити всі необхідні дії для повернення в податковий облік Приватного акціонерного товариства Горлівський мясокомбінат 113 693,06грн., зокрема шляхом повернення в облік в інтегрованій картці платника податків за кодом бюджетної класифікації 11021000 Податок на прибуток приватних підприємств 113 693,06грн., зарахованих, на сплату пені в сумі 113 693,06грн./а.с.7/.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі / а.с.79/.

Представник відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, у звязку із чим просить суд відмовити у задоволенні позову /а.с.57/. Раніше, в судовому засіданні представники відповідача надали суду пояснення, аналогічні викладеним в письмових запереченнях, зазначали, що нарахування пені передбачено п.п.129.1.2 та 129.1.3 п.129.1 ст. 129 Податкового кодексу України здійснюється у день фактичного погашення платником податків податкового боргу, в даному випадку саме з дати подання позивачем уточнюючого розрахунку, відповідно до якого позивачем визначено збитки з податку на прибуток. Зазначали, що відповідно до звітності авансові внески з податку на прибуток сплачувались позивачем до серпня 2014 року, відповідно до уточнюючого розрахунку у позивача виникла переплата, за рахунок якої і була погашена пеня.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що позивач та відповідач були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі, зважаючи на відсутність визначених ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України перешкод для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - Приватне акціонерне товариство Горлівський мясокомбінат зареєстроване в статусі юридичної особи, включене до ЄДРПОУ за номером 00443364. Приватне акціонерне товариство Горлівський мясокомбінат здійснює господарську діяльність відповідно до свого Статуту. З 02.10.1997 по листопад 2015 року Приватне акціонерне товариство Горлівський мясокомбінат було зареєстровано за адресою: 84630, Донецька область, м. Горлівка, вул. Хлібозаводська, буд.1. З листопада 2015 року позивач зареєстрував своє місцезнаходження за адресою: 84573, Донецька область, Бахмутський район, селище Новолуганське, квартал Молодіжний, будинок 13, та став на податковий облік в ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців/а.с.28-12/.

Відповідач Бахмутська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області є правонаступником ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області та діє на підставі положення про Державну фіскальну службу та керуючись Податковим кодексом України.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

03.03.2014 року за вхідним номером НОМЕР_1, за наслідками 2013 року позивачем подано звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємств, відповідно до якої самостійно визначено податкове зобовязання з авансового внеску з податку на прибуток у щомісячній сумі 92440,00 грн., що підлягала сплаті щомісячно за період з березня 2014 року по лютий 2015 року (далі авансові внески)/а.с.74-76/.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, авансові внески з податку на прибуток своєчасно сплачувалися позивачем протягом березня 2014 року липня 2014 року.

З листопада 2015 року позивач перереєстрував своє місцезнаходження за адресою: 84573, Донецька область, Артемівський район, селище Новолуганське, квартал Молодіжний, будинок 13, та став на податковий облік у ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців/а.с.9/.

28.05.2015 позивачем було подано уточнюючу податкову декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 р., відповідно до якої зменшено нараховану суму податку на суму - 1 083 214,00 грн. /а.с.35-39/.

За результатами звірки розрахунків з бюджетом станом на 31.12.2015 року, на звернення позивача від 14.03.2016 № 37, відповідачем надано відповідь за № 5689/10/05-02-15-02 від 23.03.2016 року. У зазначеному листі, податковим органом зазначено причини розбіжностей, в тому числі зазначено і нарахування пені за несвоєчасну сплату авансових внесків за період серпень 2014 лютий 2015 у сумі 113693,06 грн./а.с.23/

26.08.2016 року відповідачем проведено перевірку позивача, за наслідками якої складено акт від 29.08.2016 про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки своєчасності сплати податкового зобовязання з авансових внесків з податку на прибуток за серпень 2014 рік лютий 2015 року ПРАТ «Горлівський мясокомбінат» /а.с.32-34/.

Відповідно до висновків перевірки відповідачем встановлено несвоєчасну сплату податкових зобовязань по сплаті авансових внесків за період з серпня 2014 року по лютий 2015 року, внаслідок чого утворився податковий борг у сумі 647078,00 грн.

Перевіряючими в акті перевірки зазначено, що фактично сума податкового боргу в інтегрованій картці платника податків за кодом 11024000 «Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств» була погашена 28.05.2015 року шляхом відображення відємного значення у сумі 1 083 214 грн. у звязку з декларуванням в Податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік зазначеної суми відємного значення по коду рядка 14 «Податок на прибуток за звітний (податковий) період» за рахунок перевищення нарахованих до сплати авансових внесків з податку на прибуток».

Як зясовано в судовому засіданні у представників відповідача зарахування, погашення пені в розмірі 113693,06 грн. відбулось за рахунок переплати, що утворилась у підприємства.

Судом зясовано, що на зазначену суму пені відповідачем податкове повідомлення-рішення не складалося.

27.10.2016 року позивач звернувся на адресу відповідача з листом за вихідним № 152, відповідно до якого зазначав про підстави звільнення від відповідальності за невиконання будь-яких (в тому числі податкових) зобовязань внаслідок форс-мажорних обставин, що підтверджені позивачу відповідним сертифікатом (висновком) Торгово-промислової палати України, на підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та і як наслідок просив відновити в обліку в ІКПП ПрАТ «ГМК» за КБК 11021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» неправомірно зараховану суму на сплату пені в розмірі 113 693,06 грн. шляхом відновлення./а.с.24-25/

09.11.2016 року відповідачем надано відповідь за вихідним № 20848/10/05-02-15-01-13-10 відповідно до якої відповідачем не повернуто в обліку на ІКПП неправомірно зараховану суму на сплату пені в розмірі 113 693,06 грн. та зазначено, що пеня була погашена (сплачена) за рахунок наявної у позивача переплати у сумі 436 136 грн. /а.с.28-29/.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність своїх дій виходячи з наступного.

При вирішенні спору суд застосовує норми Податкового кодексу України та Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО», в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочате проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VІІ.

Абзацом 2 статті 1 зазначеного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням від 02 грудня 2015 року № 1275-р Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, м. Горлівка Донецької області віднесене до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Станом на день розгляду справи антитерористична операція не закінчена.

Відповідно до частини 2-3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з абзацом 1 статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

З метою підтвердження зазначених обставин, позивачем отримано сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили від 19.08.2014 № 2472/05-4, відповідно до якого засвідчено настання обставин непереборної сили з 05 липня 2014 року ПрАТ «Горлівський мясокомбінат» при здійснені господарської діяльності на території міста Горлівка щодо дотримання законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової декларації, а також справляння та сплати податків та обовязкових платежів /а.с.30/.

Як вже зазначалось судом, позивач здійснює свою господарську в місті Горлівка Донецької області.

Крім того, в судовому засіданні представник позивача зазначав, що після посилення бойових дій у м. Горлівка, виробничі активи підприємства фактично опинились (залишились) на території, непідконтрольній владі України, позивач був позбавлений можливості належним чином виконати свої зобовязання щодо сплати авансових внесків з податку на прибуток за період серпень 2014р. - лютий 2015р. внаслідок дії непередбачених обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Листами від 15.08.2014 № 1659, від 16.09.2014 № 1677, від 20.10.2014 №1746, від 18.11.2014 № 1832, від 16.12.2014 № 1912, від 20.01.2015 № 19/1 позивач, на підставі пункту 100.5 статті 100 Податкового кодексу України та розділу ІІ Переліку обставин, що є підставою для відстрочення грошових зобовязань, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 123, щомісяця надавав на адресу Горлівської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області та ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області заяви про продовження граничних строків надання податкової звітності та відстрочення сплати авансових внесків /а.с.13-22/.

Листом від 29.01.2015 № 310/10/05-03-25-01 Горлівською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області було запропоновано позивачу протягом тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, звернутися до фіскальних органів з такою заявою про продовження граничних строків надання своєї податкової звітності та відстрочення грошових зобовязань платника податків, а також про розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу)/а.с.26-27/.

В період виникнення спірних правовідносин механізм ведення територіальними органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, визначений в Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України 05.12.2013 № 765 (далі - Порядок), що був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за № 217/24994 та діяв до 10.06.2016.

Відповідно до п. 3 розд. 1 зазначеного Порядку, інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

Зі змісту п. 1 р. 2 цього ж Порядку вбачається, що інтегровані картки платників відкриваються за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів.

Згідно положень п. 5 розд. 4 цього Порядку, дані про надходження податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску відображаються територіальним органом Міндоходів, на який покладено функції з ведення обліку відповідного платежу, в інтегрованій картці платника і в реєстрі надходжень та повернень у день отримання від органів Державної казначейської служби України відомостей про зарахування та повернення надміру сплачених платежів у вигляді електронного реєстру розрахункових документів.

З зазначених приписів даного Порядку вбачається, що територіальний орган Міндоходів відображає в інтегрованій картці платника дані про надходження податків у день отримання від органів Державної казначейської служби України відомостей про зарахування сплачених платежів.

Відповідно до п. 1 розділу II Порядку № 765 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повиинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Відповідно до п. 11 розділу II Порядку № 765 форми інтегрованих карток платника мають лицьовий та зворотний боки. Зворотний бік інтегрованої картки відображає стан розрахунків платника (суми нарахованого та сплаченого платежів, пені, штрафних (фінансових) санкцій, суми податкового боргу, надміру та/або помилково сплачені, заявлені до відшкодування тощо) за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами, операції, що проводяться з коштами передоплати. На лицьовому боці інтегрованої картки відображається додаткова інформація щодо стану розрахунків платника за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами та передоплатою.

Судом зі змісту інтегрованої картки платника податків встановлено, що станом на 31.12.2015 року у позивача обліковується переплата з податку на прибуток ( код класифікації доходів бюджету 11021000) у розмірі 322442,9 грн., станом на 31.12.2016 року сума переплати складала 377907,3грн. Зі змісту інтегрованої картки платника податків за кодом класифікації доходів бюджету 11024000 встановлено, що станом на 31.12.2014 року у позивача обліковується недоїмка з авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 462198 грн., 28.05.2015 року зменшено авансових внесків (боргу минулих років) за податковою декларацією (уточнюючою) № НОМЕР_2 на -1083214, відповідно в автоматичному вигляді нараховане пеня за період з 01.09.2014-27.05.2015 в сумі 24525,19 грн., з 01.10.2014-27.05.2015 в сумі 21790,51 грн., 31.10.2014-27.05.2015 в сумі 19055,3 грн., 01.12.2014-27.05.2015 в сумі 16228,92 грн., 31.12.2014-27.05.2015 в сумі 13493,71 грн., 31.01.2015-27.05.2015 в сумі 10667,32 грн., 02.03.2015-27.05.2015 в сумі 7932,11 грн., тобто пеня на загальну суму 113693,1 грн. Станом на 06.10.2015 року обліковується переплата в розмірі 322442,9 грн.

Тобто, в результаті об'єднання карток з податку на прибуток та авансових внесків з податку на прибуток дана сума недоїмки була перенесена в ІКП податку на прибуток та погашена за рахунок наявної переплати (нарахована пеня - 113693,1 грн.)

Аналізуючи податкову звітність та дані відображені в ІКПП позивача внаслідок подання уточнюючої декларації за 2014 рік утворилася переплата, яка свідчить про зайву сплату податкових зобовязань зі сплати Авансових внесків, тобто про сплату фактично вже відсутніх податкових зобовязань.

Згідно з пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України - податкове зобов'язання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Визначення поняття, порядок нарахування та сплата податку на прибуток підприємств визначені та в повній мірі врегульовані Податковим кодексом України, який набрав чинності з 01.01.2011.

В силу вимог ст.9 Податкового кодексу України до загальнодержавних належать такі податки та збори: податок на прибуток підприємств; податок на доходи фізичних осіб; податок на додану вартість; акцизний податок; збір за першу реєстрацію транспортного засобу; екологічний податок; рентна плата за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України; плата за користування надрами; плата за землю; збір за користування радіочастотним ресурсом України; збір за спеціальне використання води; збір за спеціальне використання лісових ресурсів; фіксований сільськогосподарський податок; збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства; мито; збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, крім електроенергії, виробленої кваліфікованими когенераційними установками; збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності.

В липні 2012 Законом України від 05.07.2012 №5083-VI "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв'язку з проведенням адміністративної реформи в Україні" запроваджено сплату авансових внесків з податку на прибуток підприємств, починаючи з 01.01.2013.

Таким чином, починаючи з 01.01.2013, платники податків (крім новостворених підприємств, підприємств, що займаються виробництвом сільськогосподарської продукції, неприбуткових організацій, а також підприємств, дохід яких за попередній звітний період не перевищує 10 мільйонів гривень) зобов'язані щомісяця сплачувати податок на прибуток у вигляді авансових внесків.

Законом України від 05.07.2012 №5083-VI "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв'язку з проведенням адміністративної реформи в Україні" доповнено пункт 2 підрозділу 4 Розділу ХХ "Перехідних положень Податкового Кодексу України, яким передбачено що платники податку на прибуток підприємств, які починаючи з 2013 подають річну податкову декларацію відповідно до пункту 57.1 статті 57 Кодексу, сплачують у січні-лютому 2013 авансовий внесок з цього податку в розмірі 1/9 податку на прибуток, нарахованого у податковій звітності за дев'ять місяців 2012, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно пп. 134.1.1. п. 134.1 статті 134 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до положення пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платники податку зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання,зазначену у поданій ним у податковій декларації , протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас, відповідно до п.50.1 статті 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах ( з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень,визначених цією статтею), він зобовязаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку,що якщо платником податків самостійно виявлено помилку в поданій ним податковій звітності і подано до податкового органу відсутні підстави для застосування штрафних санкцій.

Відповідно до п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Кодексу грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Кодексу податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Тобто, відповідно до зазначених норм Кодексу, штрафні санкції нараховуються на податковий борг, яким є сума коштів, яку платник мав сплатити, але не сплатив своєчасно до відповідного бюджету як податок, що визначений в порядку та строки, встановлені Кодексом.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували наявність податкового боргу, який обліковується за позивачем.

Відповідно до п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу. Відповідно до п.п.3.1 ст. 129 Податкового кодексу України, нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Таким чином, зазначене положення Податкового кодексу України встановлює відповідальність у вигляді нарахування пені за несплату узгодженої суми грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом. У даному ж випадку, сплата податкових зобов'язань відбулась на підставі коригування позивачем зобовязань, а не фактичної сплати.

Згідно пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки. Таким чином, за відсутності у відповідача податкових зобовязань зі сплати авансових внесків в результаті збиткового фінансового результату у 2014 році та наступних періодах у контролюючого органу відсутні і законних підстав для нарахування пені.

Вищенаведена правова позиція узгоджується із судовою практикою Вищого адміністративного суду України.

Відповідно до правової позиції ВАСУ касаційною інстанцією визначено, що враховуючи факт переплати податку на прибуток внаслідок сплати позивачем авансових внесків, нарахованих на суму дивідендів та з урахуванням заяв позивача про повернення суми надмірно сплаченого податку на прибуток шляхом їх перерахування на погашення авансових внесків з податку на прибуток підприємств, судова колегія вважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про безпідставність висновків відповідача щодо наявності у позивача заборгованості зі сплати авансових платежів по податку на прибуток та, як наслідок, нарахування пені за несвоєчасну сплату таких авансових внесків.

Крім того, з правової позиції ВАСУ вбачається прямий зв'язок між сумою авансових внесків та пенею та необхідність припинення податкових зобовязань із сплати пені разом із припиненням податкових зобовязань із сплати авансових внесків, зокрема внаслідок переплати, що утворилася.

Зобовязання контролюючого органу внести зміни до інтегрованої картки платника податку на прибуток підприємств шляхом відновлення неправомірно списаної суми пені є належним способом захисту порушених прав платника податків про, що свідчить правова позиція Вищого адміністративного суду України та Верховного суду України

Інші положення Податкового кодексу не передбачали права податкового органу зменшувати податкові зобовязання з авансових платежів за наслідками збиткового фінансового результату у звітному році. Для визначення податкових зобовязань з авансових внесків з податку на прибуток у контролюючого органу підстави відсутні. Тобто, з урахуванням ч. 2 ст. 19 Конституції України відповідач не мав права зменшувати податкові зобовязання позивача зі сплати Авансових внесків з нарахуванням пені.

Разом з тим, оскільки судом встановлено, що сума зменшеного зобовязання з авансових платежів з податку на прибуток не є податковим боргом платника податків перед бюджетом, то нарахування пені на таку суму є неправомірним, внаслідок чого позовні вимоги в частині зобов'язання контролюючий орган відновити картки особового рахунку позивача пеню в сумі 113693,1 грн., є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст.79 КАС України письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що відповідачем в судовому засіданні не доведено, правомірність своїх дій, у звязку із чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено що, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки прийняте рішення ухвалено на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує Приватному акціонерному товариству Горлівський мясокомбінат судові витрати у сумі 2756(дві тисячі сімсот пятдесят шість гривень)грн. за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства Горлівський мясокомбінат до Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо повернення в обліку в інтегрованій картці платника податків за кодом бюджетної класифікації 11021000 Податок на прибуток приватних підприємств 113 693,06грн., зарахованих, на сплату пені в сумі 113 693,06грн., зобовязання Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області вчинити всі необхідні дії для повернення в податковий облік Приватного акціонерного товариства Горлівський мясокомбінат 113 693,06грн., зокрема шляхом повернення в облік в інтегрованій картці платника податків за кодом бюджетної класифікації 11021000 Податок на прибуток приватних підприємств 113 693,06грн., зарахованих, на сплату пені в сумі 113 693,06грн. - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Бахмутську обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо неповернення в обліку в інтегрованій картці платника податків за кодом бюджетної класифікації 11021000 Податок на прибуток приватних підприємств , зарахованих на сплату пені суми 113 693,06грн.

Зобовязати Бахмутську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області відновити в податковому обліку Приватного акціонерного товариства Горлівський мясокомбінат 113 693,06грн., шляхом відновлення в інтегрованій картці платника податків за кодом бюджетної класифікації 11021000 Податок на прибуток приватних підприємств 113 693,06грн., зарахованих, на сплату пені в сумі 113 693,06грн.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства Горлівський мясокомбінат судові витрати у сумі 2756(дві тисячі сімсот пятдесят шість гривень)грн. за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивні частини у судовому засіданні 27 березня 2017 року.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03 квітня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Троянова О.В.