Справа № 755/3864/17
Суддя: Гончарук В. П.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2017 р. м. Київ
Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В.П., розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати протиправними дії та бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, документів, які б враховували в складі грошового забезпечення для обчислення пенсії фактично отримані ОСОБА_1 суми щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії за окремим рішенням, компенсації за невикористану відпустку, грошової допомоги при звільненні з військової служби, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з листопада 2011 року по жовтень 2013 року включно, зазначених в довідці Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 11.07.2016 року № 305/571 та зобов`язати Київський міський військовий комісаріат оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві документи для врахування до призначеної ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії за окремим рішенням, компенсації за невикористану відпустку, грошової допомоги при звільненні з військової служби, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з листопада 2011 року по жовтень 2013 року включно, зазначених в довідці Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 11.07.2016 року № 305/571, починаючи із 22.12.2016 року, а також позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у перерахунку(обчисленні) його пенсії, з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія фактично отриманих ОСОБА_1 сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії за окремим рішенням, компенсації за невикористану відпустку, грошової допомоги при звільненні з військової служби, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з листопада 2011 року по жовтень 2013 року включно, зазначених в довідці Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 11.07.2016 року № 305/571 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 призначеної пенсії, з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії за окремим рішенням, компенсації за невикористану відпустку, грошової допомоги при звільненні з військової служби, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з листопада 2011 року по жовтень 2013 року включно, починаючи із 22.12.2016 року із врахуванням раніше виплачених сум, з підстав, що містить зміст поданої позовної заяви.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.03.2017 року вирішено питання про розгляд справи в скороченому провадженні.
Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги письмові заперечення представника Київського міського військового комісаріату Мельника А.І., суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу в лавах Збройних Сил України. Наказом Міністра оборони України від 13 вересня 2013 року № 300 він був звільнений з військової служби у запас (за станом здоров`я) з посади начальника Тилу Збройних Сил України, та 19.11.2013 року ОСОБА_1 видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 у зв`язку із перебуванням на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин - згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від 04 квітня 2006 року №3591-IV) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатно посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.
Законом України від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (№ 107 ) пунктом 29 розділу II внесено зміни до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»(в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року №3591-IV ): в частині третій слова "за останньою штатною посадою перед звільненням" виключити та доповнити словами "та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України".
Рішенням Конституційного Суду України N 10-рп/2008 від 22.05.2008 року внесену зміну до частини 3 статті 43 зазначеного Закону визнано неконституційною.

Згідно з п.п. 5, 6, 7 вказаного Рішення Конституційного Суду України положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв`язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

За таких обставин, дія частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону від 28 грудня 2007 року втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто, з 22 травня 2008 року, а тому на час звільнення позивача з військової служби була чинною поновлена норма частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону від 04 квітня 2006 року №3591-IV.

При цьому суд не бере до уваги посилання відповідачів на положення постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» з огляду на те, що норма постанови Кабінету Міністрів України суперечить положенням чинної на момент виникнення спірних правовідносин редакції статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що має вищу юридичну силу.

Крім того, відповідно до положень статті 1-1 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовці» від 04 квітня 2006 року №3591-IV законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, якими є постанови Уряду, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають положення статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону від 04 квітня 2006 року № 3591-ІV.

Наведене відповідає позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові Верховного Суду України від 24.02.2015р. №21-552-а14.

Разом з тим, щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідачів здійснити нарахування та виплату йому призначеної пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих позивачем сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889, слід зазначити наступне.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою № 889 Кабінет Міністрів України встановив щомісячну додаткову грошову винагороду (далі - винагорода) для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Відповідно до пункту 2 цієї постанови граничні розміри, порядок та умови виплати винагороди, передбачені пунктом 1, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Надалі до Постанови № 889 вносилися зміни, які розширювали перелік категорій військовослужбовців та інших осіб, яким відповідно до пункту 1 цієї постанови встановлювалася винагорода.

13 березня 2013 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 161, згідно з якою назва і пункт 1 постанови № 889 викладені в новій редакції, зокрема, у пункті 1 передбачена виплата винагороди:

1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби):

з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

3) особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Згідно з пунктом 2 постанови № 161 Міністерство оборони зобов`язувалося забезпечити здійснення видатків, пов`язаних з набранням чинності цією постановою, в межах видатків на оплату праці, передбачених Міністерству в Державному бюджеті України на 2013 рік.

При цьому зміни, що вносилися до постанови № 889, істотно не зачіпали положень пункту 2 цієї постанови.

На виконання постанови № 889 Міністр оборони України наказом від 15 листопада 2010 року № 595 затвердив Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2010 року за № 1194/18489; з наступними змінами; далі - Інструкція), положення якої стали застосовуватися з 1 жовтня 2010 року.

У цьому акті визначені умови та порядок виплати особам офіцерського складу винагороди, окреслено перелік військовослужбовців, яким вона виплачується, регламентовано повноваження командира (начальника) військової частини (організації, установи) щодо підстав та розміру її виплати.

У пункті 9 Інструкції передбачено, що розміри винагороди встановлюються наказами Міністра оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони (Головного управління розвідки Міністерства оборони) в Державному бюджеті України на відповідний рік.

Таким чином, нормативний підхід до розуміння положень постанови № 889 у системному зв`язку із нормами статей 9 і 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та правилами Інструкції дають підстави стверджувати, що винагорода, встановлена постановою № 889, не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога на підставі пункту 2 статті 15 вказаного Закону . Ця винагорода має окремий, особливий і разовий вираз виплати, позаяк виплачується тільки тим категоріям військовослужбовців, перелік яких наведений у цій постанові, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати; вона виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення. Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку й умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема, щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі, і водночас вона не включається до складу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Подібний підхід регулювання встановлений і щодо розміру винагороди, відповідно до якого до складу грошового забезпечення, з якого обраховується і виплачується винагорода, не введені всі його складові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 року, 21 лютого та 25 вересня 2012 року, 5 листопада 2013 року, 30 вересня 2014 року, 30 червня 2015 року (№№ 21-226а11, 21-463а11, 21-241а12, 21-210а13, 21-297а14 відповідно.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 19, 46, 95 Конституції України, ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. ст. 9, 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.ст. 9, 69-72, 94, 97, 158-163, 1832 КАС України, суд
п о с т а н о в и в :
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії та бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві документів, які б враховували в складі грошового забезпечення для обчислення пенсії фактично отримані ОСОБА_1 суми грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії за окремим рішенням, компенсації за невикористану відпустку, грошової допомоги при звільненні з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з листопада 2011 року по жовтень 2013 року включно, зазначених в довідці Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 11.07.2016 року № 305/571.

Зобов`язати Київський міський військовий комісаріат оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві документи для врахування до призначеної ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії за окремим рішенням, компенсації за невикористану відпустку, грошової допомоги при звільненні з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з листопада 2011 року по жовтень 2013 року включно, зазначених в довідці Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 11.07.2016 року № 305/571, починаючи із 22.12.2016 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у перерахунку(обчисленні) його пенсії, з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія фактично отриманих ОСОБА_1 сум грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії за окремим рішенням, компенсації за невикористану відпустку, грошової допомоги при звільненні з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з листопада 2011 року по жовтень 2013 року включно, зазначених в довідці Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 11.07.2016 року № 305/571.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії, з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії за окремим рішенням, компенсації за невикористану відпустку, грошової допомоги при звільненні з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з листопада 2011 року по жовтень 2013 року включно, починаючи із 22.12.2016 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

С у д д я :