Справа № 820/7182/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"04" квітня 2017 р. № 820/7182/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Спірідонова М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкового повідомлення-рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 12.03.2015 р. №; стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.03.2015 року Західною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області прийнято спірне податкове повідомлення-рішення №. Підставою для його прийняття стали висновки акту перевірки від 05.02.2015 р. №241/20-33-17-02-07, яким встановлено порушення позивачем п.п. 164.2.17 "д" п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 67086,85 грн. Висновки податкового органу щодо порушення позивачем податкового законодавства ґрунтуються на тому, що позивач нібито отримала дохід у вигляді анульованої заборгованості в сумі 316252,25 грн. і зобов'язана була задекларувати його в річній податковій декларації про майновий стан і доходи і сплатити податкове зобов'язання. На переконання позивача, прощена сума боргу не є доходом та додатковим благом, оскільки нарахування пені є засобом забезпечення виконання договірних зобов'язань, проте сума нарахованої пені не отримується боржником в грошовій формі, а банк вправі як стягувати її, так і не стягувати. Пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, нарахована банком відповідно до умов договору та анульована за його рішенням, не є доходом платника податків, який підлягає оподаткуванню, в розумінні Податкового кодексу України, згідно з абзацом д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164. Таким чином, на думку позивача, спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Відповідач, Західна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, з поданими позовом не погодився, надав свої письмові заперечення. В обґрунтування заперечень суб'єкт владних повноважень вказав винесене рішення є законним і обґрунтованим., оскільки платник податку у 2013 року отримала дохід у вигляді додаткового блага за ознакою доходу 126, який відповідно до абз. д пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України підлягає включенню до загального місячного (річного) оподаткованого доходу та відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації). З огляду на викладене, підстави для задоволення позову, на думку податкового органу, відсутні.

Суд, вивчивши доводи позову і заперечень проти позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, проаналізувавши норми матеріального права, котрі врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Так, судом встановлено, що 25.09.2008 р. між АТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0. Згідно даного договору позивачем було отримано кредитні кошти в сумі 45000 (сорок п'ять тисяч) доларів США, що дорівнювало еквіваленту 218704,50 грн.

Відповідно до повідомлення про анулювання боргу за вказаним кредитним договором, станом на 21.08.2013р.агальний розмір заборгованості позичальника перед кредитором становить 67096,17 дол. США. Сума анульованого боргу позивача складається з суми основного боргу за кредитом (тіло кредиту) у розмірі 37696,17 дол. США (еквівалент 301305,49 грн.) та пені у розмірі 14946,76 грн.

04.02.2015 р. Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 щодо достовірності, повноти нарахування і сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб з окремих видів податків, відмінних від здійснення господарської діяльності за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 05.02.2015 року № 214/20-33-17-02-07. Як вбачається зі змісту акта перевірки, відповідно до відомостей ЦБД ДРФО ДФС України та інформації АТ "Укрсиббанк", надісланої листом від 23.12.2014 року №10-21/45605 у 3 кварталі 2013 року фактично отримала дохід у вигляді анулювання (прощення) заборгованості кредитором в сумі 316252,25 грн. Вказані доходи є сумою анульованого боргу, яка складається з основного боргу за кредитом у сумі 301305,19 грн. та нарахованої пені у сумі 14946,76 грн.

На підставі вказаного акта, відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 12.03.2015 р. №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 67086,85 грн., з них за основним платежем 53533,48 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 13553,37 грн.

На вимогу суду відповідачем було надано детальний розрахунок податкового зобов'язання, з якого вбачається, що на анульовану суму кредитної заборгованості 301305,19 грн. було донараховано основного податку у сумі 50992,48 грн., штрафної санкції - 12748,12 грн. На 14946,76 грн. анульованої пені було донараховано 2541,00 грн. податку, штрафної санкції - 635,25 грн. Також застосовано штрафну санкцію у сумі 170,00 грн. за неподання податкової декларації.

Перевіряючи висновки суб'єкта владних повноважень в основу спірного податкового повідомлення-рішення, на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд зазначає, що згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.164.1.3 п. 164.1 ст.164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності та доходів, отриманих фізичною особою, яка проводить незалежну професійну діяльність.

Згідно пункту 164.3 статті 164 ПК України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій так і не грошовій формах.

Підпунктом 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що доходи І загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно з п. 164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного)" оподатковуваного доходу платника податку включаються також дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст.165 цього Кодексу).

Відповідно до пп.14.1.47 п.14.1 ст. 14 ПК України додаткове благо - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених Нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до пп.163.1.1, пп.163.1.2 п.163.1 ст.163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела. їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Згідно п. 164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Відповідно до п.п.164.1.1 ст.164 Податкового Кодексу України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу/ та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

За змістом абз. д пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове, благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Таким чином, ОСОБА_1 мала подати до 1 травня 2014 року декларацію за звітний період та самостійно до 1 серпня 2014 року мала сплатити суму податкового зобов'язання.

Між тим, судом встановлено і визнано сторонами по справі, що у спірних сума прощеного боргу складається з суми прощених тіла кредиту та нарахованої пені.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, визначені п. 164.2 ст. 164 ПК України. Так, відповідно до п.п."д" п.п» 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України (у редакції на 2014 рік) до загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно з п.п. 14.1.47, 14.1.56 п 14.1 ст. 14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

При цьому, відповідно до пп. 14.1.54 п 14.1 ст. 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключеній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів. Сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акції українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); є) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежного професійною діяльністю.

Згідно з пп. 14.1.56 п. 14.1. ст. 14 ПК України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Аналізуючи вище зазначені положення суд приходить до висновку, що згідно з нормами ПК України визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, у тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі. Тобто, додаткове благо повинно бути реальним та таким, яке можливо використати при реалізації прав, свобод та обов'язків.

Законом України від 09 квітня 2015 року N 321-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань", який набрав чинності 07.05.2015, внесено зміни до Кодексу в частині звільнення від оподаткування операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті.

Так, підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу доповнено п. 8 такого змісту: "Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року".

Законом України від 09 квітня 2015 року N 321-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань", який набрав чинності 07.05.2015, внесено зміни до Кодексу в частині звільнення від оподаткування операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті.

Так, підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу доповнено п. 8 такого змісту: "Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року".

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що анульовані (прощені) позивачу банком пеня та проценти, нараховані протягом певного часу дії договору, не є доходом, отриманим як додаткове благо, оскільки в розумінні ст. 164 ПК України до поняття додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) відноситься сума боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором, а відтак, висновок відповідача, що сума пені та відсотків нарахованих за кредитним договором позивачу є додатковим благом, яке підлягає оподаткуванню та включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України.

Викладене узгоджується з позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 16.09.2015 року №21-1364а15, яка, в силу положень ст. 244-2 КАС України, є обов'язковою для окружного адміністративного суду.

Відтак, спірне податкове повідомлення рішення в частині нарахування податку та штрафних санкцій на суму прощеної пені є протиправним та підлягає скасуванню.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, не представив суду достатні та допустимі докази правомірності свого рішення в частині донарахування податкового зобов'язання на спірну суму пені, натомість обґрунтованість нарахування податку та штрафної санкціях на суму прощеного боргу знайшла своє підтвердження в ході розгляду справи. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, а спірне податкове повідомлення-рішення належить скасувати в частині нарахування податкового зобов'язання у сумі 3176,25 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 12.03.2015 року № НОМЕР_1 в частині нарахування пені в сумі 3176 (три тисячі сто сімдесят шість) грн. 25 коп., з яких 2541 (дві тисячі п'ятсот сорок одна) грн. 00 коп. донараховано основного податку та 635 (шістсот тридцять п'ять) грн. 25 коп. штрафні санкції. В іншій частині податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 12.03.2015 року № НОМЕР_1 залишити в силі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складений 7 квітня 2017 року.

Суддя Спірідонов М.О.