Справа № 814/4124/15
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/4124/15

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченка К.В.,

Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016р. по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 27.10.2015р. №Ф-, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015р. ФОП ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Баштанської ОДПІ ГУ ДФС в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) за № від 27.10.2015р..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що фахівцями Баштанської ОДПІ ГУ ДФС в Миколаївській області проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 1.01.2012р. по 31.12.2013р.

За результатами зазначеної перевірки ДПІ 22.04.2014р. складено акт перевірки за №5/17/НОМЕР_1, у висновках якого вказано на ряд порушень, у тому числі порушення п.11 ст.8 та абзацу 1 ч.2 ст.7 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування» за №2464 від 8.07.2010р., в результаті збільшення чистого оподаткованого доходу донараховано єдиний соціальний внесок.

За результатами оскарження позивачем вимог про сплату боргу, відповідачем 27.10.2015р. прийнято вимогу за №Ф- про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 491918грн..

Не погоджуючись із вказаною вимогою позивач звернувся із відповідною позовною заявою до суду в якій вказує, що витрати на утримання, експлуатацію та ремонт основних засобів (в нашому випадку це витрати на придбання запчастин та дизпалива) цілком відносяться до загальновиробничих витрат та є складовою витрат операційної діяльності.

Посилаючись на вказані обставини просив позов задовольнити.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Новобузького відділення Баштанської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області №Ф- від 27.10.2015р..

Присуджено на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2( РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Баштанської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області судовий збір в сумі 4920грн. (чотири тисячі дев'ятсот двадцять грн.).

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщенні про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте, сторони в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.200КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що судовим рішенням скасовано податкові повідомлення-рішення, якими податковий орган безпідставно вважав, що витрати платника податків на придбання запасних частин та ПММ не вважаються витратами операційної діяльності.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач займається вирощуванням зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); оптовою торгівлею зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; роздрібною торгівлею в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; вантажним автомобільним транспортом.

В квітні 2014р. Баштанською ОДПІ ГУДФС в Миколаївській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 1.01.2012р. по 31.12.2013р., в ході якої встановлено порушення позивачем п.187.1 ст.187, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.177. ст.177, п.138.1 ст.138 ПК України, а саме: заниження податкового зобов'язання з ПДВ на суму 9498,20 за 2013 рік від реалізації сільгосппродукції власного виробництва (ячмінь озимий, пшениця озима) на суму 47491грн., не включено до складу валового доходу в декларації про доходи за 2013рік дохід від реалізації сільгосппродукції власного виробництва в сумі 47491грн., та не підтверджено включення до складу валових витрат вартість придбаних запчастин та паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 1370140,00грн., про що 22.04.2014р. складено Акт за №5/17/НОМЕР_1.

На підставі вказаного Акту перевірки позивачу донараховано податок на доходи фізичних осіб на суму 234765грн., штрафні санкції - 58691грн. (податкове повідомлення-рішення № від 30.04.2014р.), збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 9499грн., штрафні санкції - 2375грн. (податкове повідомлення-рішення № від 30.04.2014р.), та донараховано єдиного внеску за 2012 рік на суму 3 237519,80грн., за 2013 рік на суму 254398,20грн. і застосовано штрафні санкції у сумі 24595грн. (податкове повідомлення-рішення № від 13.05.2014р.).

За результатами розгляду скарги позивача, ГУ Міндоходів у Миколаївській області своїм рішенням №2129/10/14-29-10-05-10 від 23.06.2014р. скасувало податкове повідомлення-рішення Новобузького відділення Баштанської ОДПІ № від 13.05.2014р. із зобов'язанням сформувати та виставити позивачу вимоги про сплату боргу (недоїмки) у сумі 491918грн. та рішення про застосування штрафних санкцій у сумі 36472грн.

Відповідачем сформовано та виставлено на адресу ФОП ОСОБА_2 вимогу №Ф-1 від 20.04.2015р. про сплату боргу (недоїмки) у сумі 500034грн., з яких 475439грн. - недоїмка, 24595грн. - штраф.

Платник податку не погодився із прийнятою вимогою та подав скаргу. За результатами розгляду скарги, 9.06.2015р. ГУ ДФС у Миколаївській області скасовано вимогу від 20.04.15 № Ф-1 та зобов'язано Новобузьке відділення Баштанської ОДПІ винести та направити позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на підставі рішення ГУ Міндоходів від 23.06.2014р..

Виконуючи вимоги ГУ ДФС в Миколаївській області Новобузьким відділенням Баштанської ОДПІ на адресу платника податку 17.09.2015р. виставлено вимогу №2-17у про сплату боргу у сумі 528390грн., з яких 491918грн. - недоїмка, 36472 грн. - штраф.

Вказана вимога була оскаржена ФОП, та за результатами оскарження вимоги №2-17у від 17.09.2015р., відповідачем 27.10.2015р прийнято вимогу за №Ф- про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 491918грн.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною вимогою, звернувся в суд із позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) за № від 27.10.2015р.

Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваної вимоги та підстави за якими позивач просить її скасувати, судова колегія виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за результатами перевірки ФОП ОСОБА_2 (акт від 22.04.2014 №5/17/НОМЕР_1) встановлено заниження суми чистого оподатковуваного доходу за 2012-2013 рік, у зв'язку із чим позивачу донараховано податок на доходи та обраховано єдиний внесок.

Позивач скористався правом на судове оскарження, звернувшись до суду з позовними вимогами про скасування податкових повідомлень-рішень № від 30.04.2014р., від 30.04.2014р., та №, №.від 28.10.2015р.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 7.04.2016р. по справі №814/200/16, залишеної в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016р., зазначені податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі висновків, викладених в акті перевірки від 22.04.2014р. №5/17/НОМЕР_1, визнані протиправними та скасовані. Скасовуючи спірні податкові повідомлення-рішення, суди вказали, що ФОП обґрунтовано включив витрати на придбання запчастин та ПММ до складу витрат операційної діяльності.

З огляду на вищезазначене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що враховуючи відсутність бази для нарахування єдиного соціального внеску, вимога про сплату боргу (недоїмки) за № від 27.10.2015р. є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Разом з тим, судова колегія вважає за доцільне зазначити про наступне.

Відповідно п.177.4 ст.177 ПК України до переліку витрат фізичних осіб-підприємців, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Згідно із п.138.1 ст.138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються відповідно до пунктів 138.4, 138.6 - 138.9, 138.10.2 - 138.10.4, 138.11 цієї статті.

Таким чином, до складу витрат не включаються витрати на придбання, виготовлення, будівництво, реконструкцію, модернізацію та інше поліпшення основних засобів. Разом з тим, ці витрати підлягають амортизації в порядку, визначному ст.1444-146 ПК України та включаються до валових витрат у вигляді амортизаційних відрахувань.

Витрати на технічне обслуговування, придбання паливно-мастильних матеріалів, також відповідно до п.138.10.2 ст.138 ПК України відносяться до інших витрат. Зокрема, це витрати позивача на ремонт техніки та забезпечення її належного функціонування для використання в господарській діяльності.

Відповідно до п. 138.2 ст.138 ПК України всі витрати на технічне обслуговування повинні бути підтверджені первинними документами, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II Податкового Кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надавались документи, які підтверджують правомірність віднесення до складу валових витрат вартості паливно-мастильних матеріалів, крім того, дані документи надавались податковій інспекції під час перевірки.

В зв'язку із використанням транспортних засобів у власній господарській діяльності, у позивача виникають витрати на утримання, ремонт та експлуатацію транспортних засобів, які включаються до складу загальновиробничих витрат, а тому відповідно до п.138.1 ст.138 ПК України відносяться до складу витрат операційної діяльності.

Враховуючи зазначене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанцій стосовно обґрунтованості включення позивачем до складу витрат у 2012-2013 роках витрат, пов'язаних із використанням транспортного засобу, а тому висновок податкового органу про безпідставність включення до складу валових витрат по операціях зі сплати за запчастини та придбання паливно-мастильних матеріалів є необґрунтованим.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що оскільки судовим рішенням скасовано податкові повідомлення-рішення, якими податковий орган безпідставно вважав, що витрати платника податків на придбання запасних частин та ПММ не вважаються витратами операційної діяльності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) за № від 27.10.2015р.є протиправною та підлягає скасуванню.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197, 198, 200, 206,254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лукянчук