Справа № 553/4120/16-а
Суддя: Крючко Н. І.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4120/16-а
Провадження № 2-а/553/31/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06.04.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді Крючко Н.І.,

при секретарі - Босяк К.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Полтаві за дорученням - ОСОБА_4,

відповідача лейтенанта поліції ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Полтаві, лейтенанта поліції роти №4 УПП у м. Полтава ОСОБА_5 про скасування постанови про адміністративне правопорушення серія АР № 157072 від 06 грудня 2016 року , -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Полтаві, лейтенанта поліції роти №4 УПП у м. Полтава ОСОБА_5 про скасування постанови про адміністративне правопорушення серія АР № 157072 від 06 грудня 2016 року, в якому просила постанову АР № 157072 від 06.12.2016 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити, за відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення. З оскаржуваною постановою остання не згодна з підстав її винесення всупереч вимогам закону та у звязку із недоведеністю її вини.

Ухвалою суду від 06 квітня 2017 року закрито адміністративне провадження у справі № 553/4120/16а в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Полтаві, лейтенанта поліції роти №4 УПП у м. Полтава ОСОБА_5 про зариття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, в звязку з відсутністю в діях притягуємої складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Полтаві за дорученням - ОСОБА_4, та відповідач лейтенант поліції ОСОБА_5, позовні вимоги не визнали в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обовязку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06// Єдиний державний реєстр судових рішень № - 263872).

Суд вислухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача та відповідача ОСОБА_5, дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06 грудня 2016 року, лейтенантом поліції УПП у м. Полтаві ОСОБА_5 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАп і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп..

В своїх поясненнях позивачка та її представника вказували про те, що 06 грудня 2016 року, близько 19 год. 00 хв . позивачка, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись у м. Полтава по вул. Панянка, вона булла зупинена лейтенантом поліції УПП роти №4 УПП у м. Полтаві ОСОБА_5. Стороною позивачів вказувалось про те, що відповідач ОСОБА_5, запитання ОСОБА_1 повідомити їй про причину зупинення, інспектором було повідомлено про те, що остання порушила Правила дорожнього руху, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а сааме п.п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, яке виразилось у проїзді регульованого перехрестя вулиць Панянки та ОСОБА_6.

Позивачкою вказувалось про те, що на її пояснення, що порушень Правил дорожнього руху остання не порушувала, відповідач не звертав уваги, при цьому, на думку останньої відпорвідач вів розмову з нею у підвищеному тоні, поводив себе зверхньо та зухвало. В звязку з чим, позивачка звернулась на гарячу лінію патрульної служби м. Полтави на дії працівників поліції.

В судовому засіданні позивачкою вказувалось про те, що відповідачем не було повідомлено причини її зупинення та відповідно, підстави винесення останнім постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладенння на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу, яку позивачка вважає незаконною з наступних підстаав.

Відповідачем безпосередньо інспектором не було надано обєктвиних доказів вчинення нею адміністративного правопорушення.

В обгрунтування правдивості своїх тверджень позивачкою вказувлось про те, що вона рухалась по вул. Панянка та проїзждала регульоване перехрестя вул. Панянка та ОСОБА_6, відповідно до Правил дорожнього руху на зелений сигнал світлофора, після чого, проїхавши приблизно 200 м. від світлофора вона була зупинена лейтенантом поліції роти № 4 батальойну УПП у м. Полтава ОСОБА_5. При цьому, інспектром не були прийняті до уваги заперечення позивачки по справ, щодо того, що вказане перехрестя, на думку позивачки, вона перетинала на зелений сигнал світлофора, з вказаних підстав просила постанову скасувати.

Відповідно до ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

В судовому засіданні сторона відповідача наголошувала на тому, що винність ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом, здійсненим інспектором УПП у м. Полтаві, яким зафіксовано факт проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофора, що є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 інспектором роти №4 батальйону УПП у м. Полтава, діючи у відповідності до Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом НП України від 18.11.2015 року № 96 та у відповідності до Посадової інструкції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року за №4/1, була зупинена ОСОБА_1, яка керувала автомобілем НОМЕР_1 у м. Полтаві, оскільки остання проїхала перехрестя вул. Панянки з вул. ОСОБА_6 на заборонений сигнал світлофора, чим порушила вимоги п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, затвердженої постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 року.

Завданнями та функціями ОСОБА_3 патрульної поліції в м. Полтаві, Департаменту патрульної поліції у відповідності до розділу 2 Положення про Департамент Патрульної поліції, затвердженого наказом НП України від 18.11.2015 року № 96 є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, охорони та захисту прав і свобод людини, інтересів суспільства й держави, протидії злочинності, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Повноваженнями поліцейського патрульної поліції (відповідно до посадової інструкції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року за 4/1) під час несення служби є: розгляд справи про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та у спосіб, які передбачені законодавством.

Таким чином, з огляду на нормативно правові акти та у відповідності до фактичних обставини справи, дії відповідача інспектора патрульної поліції ОСОБА_5, щодо підстав для зупинення транспортного засобу під керуванням позивачки ОСОБА_1 є законними.

У відповідності до розділу І Правил дорожнього руху та у відповідності до Закону України «Про дорожній рух», встановлено єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативно правові акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

З метою забезпечення безпеки дорожнього руху транспортних засобів і пішоходів на перехресних напрямках у місцях перетину інтенсивних транспортних і пішохідних потоків регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою світлофорів. Необхідність такого регулювання дорожнього руху обумовлена Конвенцією «Про дорожні знаки і сигнали», де визначені основні вимоги до світлофорного регулювання.

Згідно п. 8.7.3 Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення:

г) жовтий - забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

е)червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух;

є)поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 в порушення п. 2.3 (д) Правил дорожнього руху створювала своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

Відповідальність за дане правопорушення передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП: порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора, або жест регулювальника, … - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 425 грн.).

Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до вказаних вище норм чинного законодавства, інспектором УПП у м. Полтава ОСОБА_5 правомірно притягнуто позивачку ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі. Та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями засобів фото і кіно-зйомки, відео-запису, які використовуються під час нагляду за Дорожнім рухом.

Право та порядок використання поліцейськими відео реєстраторів передбачено пп. 2 п.4.1 розділу IV Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року за №4/1.

Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування. Які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставин. У даному випадку відео фіксація правопорушення є беззаперечним доказом у справі.

Так, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, внаслідок порушення останньою правил проїзду перехресть на заборонений сигнал світлофора, вбачається, що позивачка здійснила рух транспортним засобом на заборонений сигнал світлофора, при цьому перешкод у видимості та здійсненні руху останньої не було, оскільки автомобілів, які б рахулись попереду чи позаду автомобіля, яким керувала ОСОБА_1 не було, тому твердження останньої про те, що вона рухалась в колоні автомобілів, та існували перешкоди у видимості є неспроможними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, а в свою чергу спрямовані на вчинення дій спрямованих на уникнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395. Визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно ч.1 ст. 276 КУпАП та п.2розділу 3 Інструкції, визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачена частинами першою, другою та третьою ст. 122 КУпАП Виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Судом встановлено та не було спростовано стороною позивача те, що відповідачем інспектором патрульної поліції винесено постанову згідно ст..ст. 258, 280 КУпАП, ст. 33 КУпАп, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративне правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують.

За таких обставин суд приходить до висновку про законність постанови інспектора роти № 4 батальойну УПП у м. Полтава ОСОБА_5 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст. ст.287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 14, 18, 122,159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Полтаві, лейтенанта поліції роти №4 УПП у м. Полтава ОСОБА_5 про скасування постанови про адміністративне правопорушення серія АР № 157072 від 06 грудня 2016 року відмовити, в звязку з безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_7