Справа № 450/1813/16-а,2-а/450/121/16
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року Справа № 876/2749/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.12.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 21.07.2016 року звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області в якому просить поновити процесуальний строк звернення до суду, визнати протиправними дії відповідача щодо не включення до середньомісячного заробітку матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровляння, індексації заробітної плати під час обчислення розміру його пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» з 23.09.2011 року у розмірі 90 відсотків заробітної плати за 24 місяці роботи на державній службі, зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 23.09.2011 року, обчисленої відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 відсотків заробітної плати за 24 місяці роботи на державній службі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, згідно Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 11.08.2003 року № 226/509 з урахуванням фактично виплачених сум пенсії.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.12.2016 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області подало апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову, покликаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подану скаргу слід задовольнити частково, з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії ААЖ № 709897, виданого 06.04.2012 року, та отримує пенсію призначену за нормами ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року.

04.07.2016 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. Однак листом № 6031/03-31 від 05.07.2016 року відповідач повідомив, що до складу пенсії позивачки не були включені інші виплати, в які включаються індексація та матеріальна допомога згідно довідки.

Відповідно до довідки про складові заробітної плати надбавки премії за останні 24 календарні місяці роботи або будь-які 60 календарних місяців роботи, № 9193/10-39 від 22.09.2011 року, містить відомості щодо заробітної плати для призначення пенсії, визначеної форми та нараховані позивачці надбавки, премії, які вона отримувала на час роботи, а також матеріальну допомогу та індексацію.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року № 108/95 ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Частиною 6 передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Частиною 7 зазначеного Закону також передбачено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що пенсія позивача мала бути обрахована з усіх видів оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» було нараховано та з яких було сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, тобто з усієї заробітної плати позивача, в тому числі з індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права в справах подібної категорії міститься у постановах Верховного Суду України від 03.06.2014 року № 21-134а14, від 04.03.2014 року №21-14а14, від 16.09.2014 року №21-314а14.

А відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів зазначає, що звертаючись до суду позивач фактично вимагає захист порушеного права щодо пенсійного забезпечення (в частині врахування сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, які виплачувались позивачці і з яких сплачувалися страхові внески), яке фактично виникло на стадії призначення позивачу пенсії, яке продовжує бути порушеним внаслідок не врахування таких виплат при призначенні пенсії.

Тобто, фактично має місце перерахункове обчислення раніше призначеної пенсії з урахуванням тих додаткових показників заробітної плати, які не були враховані при такому призначенні. При такому обчислені слід застосовувати той відсотковий показник, який існував на час його призначення. Ті обставини, що відбулись зміни у законодавстві, та з 01.05.2016 року діє новий Закон України «Про державну службу», яким визначені нові правила призначення пенсії, жодним чином не впливають на характер спірних правовідносин, який виник до цих обставин.

Згідно із частиною 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Правові наслідки пропуску строку на звернення до адміністративного суду передбачені статтею 100 КАС України, відповідно до частини 1 якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги приписи статей 99, 100 КАС України, враховуючи дату звернення позивачки до суду 21.07.2016 року, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в період з 21.01.2016 року щодо перерахунку пенсії та виплату як державному службовцю, з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальних допомог, індексації заробітної плати та інші фактично отримані суми, як складові заробітної плати, з яких проводиться нарахування (чергові перерахунки) пенсії, визначених у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції правильно по суті вирішив даний публічно-правовий спір, однак із помилковим застосуванням норм процесуального права, а відтак оскаржуване судове рішення у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 слід скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області задовольнити частково.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.12.2016 року у справі № 450/1813/16-а провадження №2-а/450/121/16 скасувати та прийняти нову, якою позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії за період з 23.09.2011 року по 20.01.2016 року залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області щодо не включення до середньомісячного заробітку матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровляння, індексації заробітної плати під час обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 21.01.2016 року, обчисленої відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 відсотків заробітної плати за 24 місяці роботи на державній службі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, згідно Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 11.08.2003 року № 226/509 з урахуванням фактично виплачених сум пенсії.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

ОСОБА_2

Повний текст постанови виготовлено 05.04.2017 року