Справа № 446/132/17
Суддя: Котормус Т. І.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/132/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2017 року

15:10 год.

Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

за участі секретаря судового засідання Карпа Г.М.;

позивача ОСОБА_1;

представника позивача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП у м. Львові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2017 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому просить визнати дії відповідача щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконними та скасувати постанову серії АР № 358939 від 13.09.2016 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладення на нього штрафу в розмірі 255 грн. В звязку з тим, що про оскаржувану постанову йому стало відомо з листа виконавчої служби, просить поновити строк звернення до суду з позовом як такий, що пропущений з поважних причин.

В обгрунтування своїх вимог вказує, що дійсно 13.09.2016 р. по вул. Куліша, 6 в м. Львові він керував транспортним засобом «Opel Zafira» н.з. ВС 7764ЕН і здійснив поворот на ділянку дороги, яка перебуває в зоні дії дорожнього знаку «Вїзд заборонено». Однак такі його дії були вчинені в стані крайньої необхідності, оскільки були викликані раптовим погіршення стану його здоровя. Інспектор поліції не врахував такої обставини та виніс постанову про накладення на нього адміністративного штрафу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, з підстав наведених в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення на позов.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 358939 від 13.09.2016 р., 13.09.2016 р. по вул. Куліша, 6 в м. Львові ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Opel Zafira» н.з. ВС 7764ЕН не виконав вимогу дорожного знаку 3.21 «Вїзд заборонено», а саме, вїхав в зону дії знаку, чим порушив п. 33 ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Як видно з оскаржуваної постанови копію такої ОСОБА_1 не отримував, як пояснив в судовому засіданні про винесення постанови він дізнався з листа виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження від 08.12.2016 р., а тому суд дійшов висновку, що позивачу необхідно поновити строк для звернення до суду як такий, що пропущений з поважних причин.

Вирішуючи адміністративний спір суд виходить з наступних положень закону.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено і що не заперечив сам позивач, що дійсно 13.09.2016 р. по вул. Куліша, 6 в м. Львові він, керуючи транспортним засобом «Opel Zafira» н.з. ВС 7764ЕН, вїхав в зону дії дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено», чим порушив п. 33 ПДР України.

Разом з тим, з наданих позивачем суду виписок з історії його хвороби видно, що ОСОБА_1 хворіє на дифузний кардіосклероз, гіпертонічну хвору та перебуває на обліку в кардіолога. Як пояснив позивач, саме через погане самопочуття, викликане болем в серці, він змушений був здійснити зупинку транспортного засобу в порушення вимог ПДР щоб уникнути негативних наслідків, зокрема створення аварійної ситуації на дорозі, вчинення ДТП, тощо.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Беручи до уваги те, що дії вчинені ОСОБА_1, були викликані обєктивними обставинами та були спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожувала дорожній обстановці, враховуючи, що така небезпека не могла бути усунена позивачем в інший спосіб, окрім як вимушеним порушення правил дорожнього руху, що в даному випадку є менш значною шкодою ніж відвернена, то суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 вчинив дії, передбачені КУпАП та за які цим Кодексом встановлена відповідальність у стані крайньої необхідності. А відтак, такі не є адміністративним правопорушенням, а відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності звільняється від адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Всупереч вказаним вимогам закону інспектором поліції під час вирішення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не було враховано, що той діяв в стані крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність, а тому винесена постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню. При цьому, відповідачем у відповідності до частини першої та частини другої ст. 71 КАС України не доведено обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, зокрема, щодо правомірності прийнятого рішення.

Разом з тим, суд вважає безпідставною вимогу позивача про визнання дій інспектора патрульної поліції незаконними, оскільки різновидом таких дій, є прийняте оскаржуване позивачем рішення у формі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а відтак визнання такого рішення протиправним та його скасування повністю відновлюють порушене право позивача.

Керуючись ст. ст. 7-11, 14, 69-71, 159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати причини пропуску строку ОСОБА_1 на звернення до суду із позовом про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від 13.09.2016р. поважними та поновити такий строк.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 серії АР №358939 від 13 вересня 2016 року складену Інспектором 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камянка-Бузький районний суд Львівської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя