Справа № 338/1152/14-а
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 р. Справа № 876/9340/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Богородчаньскому районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області, яким просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку його пенсії із зарахуванням до трудового стажу періодів його роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, з 25.01.1979 року до 28.03.1985 року, з 20.06.1986 року до 02.03.1987 року, з 20.03.1987 року до 13.01.1992 року, з 24.03.2000 року до 03.05.2001 року, з 04.05.2001 року до 30.06.2003 року і з 01.07.2003 року до 25.07.2009 року на пільгових умовах з розрахунку 1 рік роботи за 1 рік 6 місяців та зобов'язати відповідача зарахувати до його трудового стажу вказані періоди роботи на пільгових умовах і здійснити перерахунок пенсії з серпня 2009 року.

Позовні вимоги про визнання протиправною відмови в перерахунку призначеної пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, зобов'язання провести перерахунок призначеної пенсії за період з серпня 2009 року до 29.01.2014 року включно суд залишив без розгляду в зв'язку з пропуском позивачем без поважних причин встановленого ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку звернення до адміністративного суду з цими вимогами.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2015 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період його роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, з 25.01.1979 року до 28.03.1985 року, з 20.06.1986 року до 02.03.1987 року, з 20.03.1987 року до 13.01.1992 року, з 24.03.2000 року до 03.05.2001 року, з 04.05.2001 року до 30.06.2003 року і з 01.07.2003 року до 25.07.2009 року на пільгових умовах, із розрахунку 1 рік роботи за 1 рік 6 місяців, і здійснити перерахунок призначеної пенсії з 30.01.2014 року.

Постанова мотивована тим, що позивач має право на пільгове обчислення стажу за спірні періоди роботи, оскільки з поданих ним документів вбачається, що він працював вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, тому користувався пільгами, передбаченими указом Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029. Також суд зазначив, що наявність письмового трудового договору, на чому наголошував відповідач, не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до Крайньої Півночі, і користування відповідними пільгами. Також, на думку суду, доводи відповідача про те, що обчислення стажу роботи в цій місцевості Крайньої Півночі після 0101.1991 року застосовується в одинарному розмірі, є безпідставними, оскільки відповідно до норм міжнародних угод з питань трудової діяльності та пенсійного забезпечення, підписаних між Україною та Російською Федерацією, вбачається, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою. Тому суд дійшов висновку, що якщо певний період роботи особи на території Російської Федерації згідно із законодавством цієї держави повинен обчислюватися на пільгових підставах, то в такому ж порядку цей стаж повинен враховуватися і в Україні. А у 1991-2001 роках на території Російської Федерації був чинний Закон «Про державні пенсії в РРСФР» від 20.11.1990 року № 340-1, яким було визначено, що всі періоди роботи в районах Крайньої Півночі зараховуються в трудовий стаж в полуторному розмірі. Аналогічні приписи містяться і в Законі від 15.12.2001 року № 166-ФЗ «Про державне пенсійне забезпечення в Російській Федерації».

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що для зарахування позивачу спірних періодів роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі до трудового стажу в пільговому розмірі 1 рік роботи за 1 рік і 6 місяців немає підстав, він не подав необхідних та достатніх документів, які б підтверджували його право на таку пільгу.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_1 є пенсіонером з 2009 року, отримує пенсію за віком і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області.

У січні 2014 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі з 25.01.1979 року до 28.03.1985 року, з 20.06.1986 року до 02.03.1987 року, з 20.03.1987 року до 13.01.1992 року, з 24.03.2000 року до 03.05.2001 року, з 04.05.2001 року до 30.06.2003 року і з 01.07.2003 року до 25.07.2009 року на пільгових умовах з розрахунку 1 рік роботи за 1 рік 6 місяців.

Однак листом від 28.01.2014 року № 460/03 Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області повідомило ОСОБА_1 про відмову у здійсненні такого перерахунку, мотивуючи відмову тим, що для пільгового (кратного) обчисленням стажу його роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, немає підстав, оскільки він не надав письмових трудових договорів за ці періоди.

Колегія суддів вважає правильним і обґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних дій (відмови) відповідача, виходячи з наступного.

Як вбачається із записів у трудовій книжці ОСОБА_1 та довідок Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта» від 14.02.2014 року № 10-208, ВАТ «Газпромнафта-Ноябрськнафтогаз» від 21.04.2014 року № 18/1/1/7964 та ВАТ «Сибнефть-ННГ» від 03.11.2004 року № 1122, позивач працював вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, а саме Ямало-Ненецькому автономному окрузі Тюменської області: в Івано-Франківському управлінні бурових робіт на посаді помічника бурильника, бурильника під час виконання підприємством робіт в цих місцевостях в період з 25.01.1979 року до 02.03.1987 рік, у ВАТ «Газпромнафта-Ноябрськнафтогаз» на посаді бурильника з 20.03.1987 року до 13.01.1992 рік і з 24.03.2000 року до 03.05.2001 року, у ТзОВ «Сервисная Буровая Компания» з 04.05.2001 року до 30.06.2003 року та у ТзОВ «КРС-Сервис» з 01.07.2003 року до 25.07.2009 року.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029 Ямало-Немецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі, а Ханти-Мансійський округ Тюменської області - до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» було передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Також п. 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» було передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

А п. 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» постановлено скоротити тривалість трудового договору, який дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі», з п'яти до трьох років.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Така ж норма міститься в п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637. А відповідно до п. 20 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року № 1908-VІІ «Про розширення пільг на осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і у місцевостях, що прирівнюються до районів Крайньої Півночі». Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, наведеною нормою Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року, і вказана норма надає особі право надавати вказані документи, кожен з яких має однакову доказову силу, а наявність виключно письмового трудового договору, на чому наголошує відповідач, не є єдиною і безальтернативною підставою для пільгового обчислення страхового стажу.

Водночас факт роботи ОСОБА_1 в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, в періоди з 25.01.1979 року до 28.03.1985 року, з 20.06.1986 року до 02.03.1987 року, з 20.03.1987 року до 13.01.1992 року, з 24.03.2000 року до 03.05.2001 року, з 04.05.2001 року до 30.06.2003 року і з 01.07.2003 року до 25.07.2009 року, як зазначено вище, підтверджується записами в його трудовій книжці та відповідними довідками Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта», ВАТ «Газпромнафта-Ноябрськнафтогаз» та ВАТ «Сибнефть-ННГ» і не спростований відповідачем.

Крім того, проаналізувавши положення наведених вище норм в їх сукупності та системному зв'язку з обставинами справи, колегія суддів дійшла висновку, що цими документами підтверджується також факт укладення трудового договору з роботодавцем, оскільки нормами чинного у вказаних періодах законодавства СРСР було передбачено, що робітники, які направляються або запрошуються з інших місцевостей держави на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до цих районів, працюють лише на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах.

Також колегія суддів враховує, що ст. 3 «Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення», підписаної 15.01.1993 року, передбачено, що при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01 січня 1991 року. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється згідно законодавства України.

З аналізу наведеної норми вбачається відсутність правових підстав не враховувати стаж роботи, набутий особою з 01.01.1991 року за період роботи в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, при обчисленні пенсії, а навпаки ця норма підтверджує необхідність врахування такого стажу.

Також дана норма, на думку колегії суддів, кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 6 багатосторонньої угоди від 13.03.1992 року «Про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», відповідно до якої для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Таким чином, відповідно до положень даної Угоди, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

А відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, якщо певний період роботи особи на території Російської Федерації згідно із законодавством цієї держави повинен обчислюватися на пільгових підставах, то в такому ж порядку цей стаж повинен враховуватися і в Україні.

Так, у 1991-2001 роках на території Російської Федерації був чинний Закон «Про державні пенсії в Російської РСФР» від 20.11.1990 року № 340-1, відповідно до норм якого всі періоди роботи в районах Крайньої Півночі зараховуються в трудовий стаж в півторакратному розмірі. Аналогічні норми були встановлені і у Федеральному законі від 15.12.2001 року 166-ФЗ «Про державне пенсійне забезпечення в Російській Федерації», який набув чинності з 01.01.2002 року.

Враховуючи наведені вище обставини та положення нормативно-правових актів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до трудового стажу періодів його роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, з 25.01.1979 року до 28.03.1985 року, з 20.06.1986 року до 02.03.1987 року, з 20.03.1987 року до 13.01.1992 року, з 24.03.2000 року до 03.05.2001 року, з 04.05.2001 року до 30.06.2003 року і з 01.07.2003 року до 25.07.2009 року на пільгових умовах з розрахунку 1 рік роботи за 1 рік 6 місяців.

Відповідно висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, на думку колегії суддів, є правильним та обґрунтованим.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2015 року у справі № 338/1152/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 06.04.2017 року