Справа № 607/3137/17
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2017 Справа №607/3137/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого: Кунцьо С.В.,

з участю секретаря: Ліщинського О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції

про: про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 587588 від 01.03.2017 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою інспектора роти 3 батальйону УПП м. Тернопіль ДПП ОСОБА_3 серії АР № 587588 від 01.03.2017 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП в розмірі 425 грн. Відповідно до даної постанови гр. ОСОБА_1 03 березня 2017 року о 23 год. 50 хв. керував автомобілем марки «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Ст.Бандери, 69, в якому у темну пору доби не освітлювався державний номерний знак, чим водій порушив п.2.9 «в» ПДР України, а також водій не предявив поліс обовязкового цивільного страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною, оскільки в ній не відображено дійсних обставин справи.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав та суду пояснив, що номерний знак дійсно не освічувався, оскільки підсвітка могла вийти з ладу під час руху автомобілем, що він пояснював інспектору, крім того просив поліцейських надати йому можливість усунути несправність доїхавши додому, на що йому було відмовлено. Крім того зазначив, що поліс обовязкового страхування він предявив, однак після винесення постанови, оскільки даний автомобіль належить не йому а його знайомому, тому поліс знайшов у салоні не одразу. А тому просить скасувати постанову, якою на нього накладено адміністративне стягнення.

Представник відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги заперечує, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.2.3 «в» та п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України, оскільки він 03 березня 2017 року о 23 год. 50 хв. керував автомобілем марки «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Ст.Бандери, 69, в якому у темну пору доби не освітлювався державний номерний знак, а також водій не предявив поліс обовязкового цивільного страхування власників наземних транспортних засобів, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП. Як доказ вчинення адміністративних правопорушень вчинених позивачем додає до матеріалів справи відеофіксацію.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість ,достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти:

Постановою інспектора роти 3 батальйону УПП м. Тернопіль ДПП ОСОБА_3 серії № 587588 від 01.03.2017 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за те, що він 03 березня 2017 року о 23 год. 50 хв. керував автомобілем марки «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Ст.Бандери, 69, в якому у темну пору доби не освітлювався державний номерний знак, чим водій порушив п.2.9 «в» ПДР України, а також водій не предявив поліс обовязкового цивільного страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України.

Відтак ч. 6 ст.121 КУпАП, серед іншого, встановлена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, що не освітлюється.

Так, ч.1 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"). В даному випадку позивача притягнуто до відповідальності за непредявлення для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 2 статті 258 КупАП органи Національної поліції України звільнено від обовязку складати протокол про адміністративне правопорушення а посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено у статтею 251 КУпАП, повинні міститися в постанові про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обставини вчинення даного правопорушення викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 587588 від 01.03.2017 року, та вказують на вчинення адміністративного правопорушення позивачем, що підтверджується оглянутою у судовому засіданні відеофіксацією наданою представником відповідача, у якості доказу, а саме: у транспортному засобі марки «Опель Вектра» не горіла підсвітка заднього номера в темну пору доби, під керуванням якого перебував водій ОСОБА_1

Крім того, позивач у позовній заяві зазначив, що він 01 березня 2017 року керував автомобілем по вул. Ст.Бандери в м. Тернополі, однак про неосвітлений номерний знак дізнався лише тоді коли про це йому повідомив інспектор поліції, тобто позивач фактично визнав свою вину, а саме те, що він керував транспортним засобом в якому був неосвітлений задній державний номерний знак.

У відповідності до п.2.3 «в» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

Окрім цього у п.30.2 ПДР України вказано, що номерні знаки повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Таким чином, оглянувши матеріали справи, зокрема відеофіксацію, суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАп, тобто керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, однак враховуючи те, що позивач висловлював бажання усунути несправність, та інспектором поліції йому було у цьому відмолено, а також те, що даний факт не заподіяв будь-якої шкоди іншим учасникам дорожнього руху, суд вважає, що інспектор поліції мав можливість оцінити малозначність скоєного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Окрім цього як вбачається із оскаржуваної позивачем постанови серії АР №587588 від 01.03.2017 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2.1 «ґ» ПДР України зобовязано водія мати при собі поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Законом України «Про дорожній рух» передбачено обов'язок водіїв мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

У пункті 21.3 статті 21 Закону зазначено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

З встановлених по справі обставин вбачається, що вимога інспектора патрульної поліції щодо предявлення для перевірки полісу ( договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності не була повязана із вчиненням правопорушення та складанням протоколу, адже протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, щодо порушення ним правил дорожнього руху не складався, матеріалів дорожньо-транспортних пригод щодо його автомобіля не проводилось, державний технічний огляд чи реєстрація (перереєстрація) не здійснювались, а тому інспектор патрульної поліції не мав законних підстав вимагати предявити договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та виносити постанову про адміністративне правопорушення з підстав зазначених у ній.

Таким, чином нормами Закону та КУпАП передбачено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись лише з визначених законодавством підстав, а суд вважає, що у діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

З врахуванням того, що за результатами судового розгляду адміністративного позову встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та малозначність адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, суд вважає,що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, а саме, провадження по адміністративній справі відносно позивача за ч. 6 ст. 121 КУпАП слід провадженням закрити, у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням, а постанову в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 122, 126, 247, 251, 258, 280, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 158, 160-163, 167, 171-2, 186 КАС України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 року, Законом України «Про дорожній рух», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 587588 від 01 березня 2017 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП провадженням закрити, у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяОСОБА_5