Справа № 725/5897/16-а
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/5897/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2017 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції Байталюк Оксани Петрівни, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Чернівцях, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 03 грудня 2016 року серії ДР № 143329.

В обґрунтування позову зазначав, що вищевказаною постановою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано захід адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Вважає зазначену постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню судом, оскільки справа про адміністративне правопорушення інспектором розглянута упереджено, з грубим порушенням процесуальних прав, інспектором не встановлено об'єктивно існуючих обставин по даній справі.

Також вказував, що відповідач припустила, що він вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, на його пояснення та зауваження про те, що притягнення до адміністративної відповідальності не може ґрунтуватися на припущеннях інспектор не відреагувала та винесла оскаржувану постанову.

Крім того зазначав, що оскаржувана постанова винесена з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 283 КУпАП та призвело до порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

На підставі викладеного, посилаючись на норми права, просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ДР № 143329 від 03 грудня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі 255,00 грн.

У судове засідання позивач не з'явився, від нього через канцелярію суду надійшли додаткові письмові пояснення, які він просив долучити до справи та розгляд справи провести у його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду клопотання, в якому просив в задоволенні позову відмовити та розгляд справи провести у його відсутності.

Представник залученої до участі в справі третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Як вбачається із письмових заперечень Управління патрульної поліції в м. Чернівцях, які містяться в матеріалах справи, при винесенні постанови відповідач діяв згідно вимог чинного законодавства, прав позивача не порушувалося та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки позивачем порушено дорожній знак 4.4, який застосовується для дозволу руху транспортних засобів на найближчому перехресті проїздних частин тільки прямо або праворуч. Крім того, вказав, що відповідач при винесенні постанови діяв відповідно до вимог чинного законодавства, яке не передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Відповідачем, як уповноваженою особою Національної поліції, на місці вчинення правопорушення було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимогст. 283 КпАП України.

Суд, дослідивши матеріали справи, повністю і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Так, згідно зі ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що постановою серії ДР №143329 від 03.12.2016 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Зокрема даною постановою встановлено, що 03.12.2016 року о 12 год. 15 хв. ОСОБА_1 рухаючись з вул. Головна повернув праворуч на Центральну площу, чим порушив вимоги дорожнього знаку 4.4 та п. 8.4 ПДР України, й відповідно відносно ОСОБА_1 інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівцях Байталюк О.П. винесено постанову серії ДР №143329 від 03.12.2016 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а/с 5).

Так, згідно ч.1 ст.9 КАС України, - суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зокрема, порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

При цьому, справи про порушення правил дорожнього руху розглядаються органами Національної поліції (ст. 222 КУпАП). У переліку, який міститься в статті, передбачено і частину першу, другу і третю ст. 122 КУпАП.

Таким чином, справи щодо порушення вимог дорожніх знаків розглядаються органами Національної поліції, від імені яких розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Зокрема, як одну із підстав для задоволення позову, в позовній заяві позивач звертає увагу на те, що його права були порушені відповідачем у зв'язку із тим, що відповідачем не було складено протокол.

Разом з тим, суд враховує, що статтею 258 КАС України встановлені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

До внесення змін до ст. 258 КУпАП Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14.07.2015 року положення цієї статті не поширювались на вирішення справ про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122 КУпАП. Це свідчило про те, що при вирішенні таких справ повинен був обов'язково складатись протокол.

Разом з тим, цим Законом було внесено зміни до КУпАП, зокрема і ст. 258, яку доповнено частиною 2, відповідно до якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, у таких справах уповноважені особи відразу складають постанову.

Вказане підтверджується також ч. 5 ст. 258 КУпАПу новій редакції, згідно з якою якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення,що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Крім того, відповідно до п.1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 4 розділу І Інструкції встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема частиною першою статті 122 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Вказані норми є чинними на момент виникнення спірних правовідносин та розгляду справи.

Враховуючи наведене суд критично оцінює доводи позивача щодо необхідності складання протоколу про адміністративне правопорушення та протиправності дій поліцейського під час винесення вказаної постанови.

Отже відповідач в даному випадку мав право не складати протокол про вчинення адміністративного правопорушення, відповідно мав право розглянути справу на місці зупинки автомобіля, а тому при винесенні постанови ним не було вчинено дій щодо порушення вимог щодо процедури розгляду справи та не було проігноровано порядок встановлений ст.ст. 278,279 КУпАП.

Щодо доводів позивача в частині відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, то суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи, постановою інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Чернівцях лейтенанта поліції Байталюк О.П. серії ДР № 143329 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 255,00 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень

Відповідно до вищезазначеної постанови, 03.12.2016 року о 12 год. 15 хв. ОСОБА_1 рухаючись з вул. Головна в м. Чернівці повернув на Центральну площу, чим порушив вимоги дорожнього знаку 4.4 та п. 8.4 ПДР України.

Однак, позивач вказує на те, що не порушував правил дорожнього руху, а постанова винесена на припущеннях, у зв'язку з чим в його діях відсутній склад адміністративного правопорушеення.

При цьому, у оскаржуваній постанові відсутні будь-які докази, які б об'єктивно підтверджували вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення, у зв'язку з чим суд вважає, що дана постанова винесена без об'єктивного з'ясування дійсних обставин справи та перевірки їх належними доказами.

Крім того, із дослідженого у судовому засіданні відеоматеріалу вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, наданого Управлінням патрульної поліції в м. Чернівцях в ході розгляду справи, не вбачається факту порушення останнім вимог дорожнього знаку 4.4 та п. 8.4 ПДР України, оскільки на даній відеофіксації зафіксовано тільки процес винесення постанови відносно ОСОБА_1 й відповідно відсутні докази вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме відсутні дані щодо факту того, що позивач дійсно о 12 год. 15 хв. рухаючись по вул. Головна в м. Чернівці повернув праворуч на Центральну площу, чим порушив вимоги дорожнього знаку 4.4 та п. 8.4 ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із положеннями чч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, ч. 4 ст. 70 КАС України передбачено, що обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору

Разом з тим, відповідач, на якого нормами чинного законодавства покладено обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, у порушення вимог ч. 2 ст.71 КАС України не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача, а в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що дійсно позивач ОСОБА_1 допустив порушення Правил дорожнього руху України.

Тому, оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України й відповідно вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому, суд приходить до висновку про те, що постанова про адміністративне правопорушення серії ДР №143329 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 17, 18, 71, 160, 161, 171-2 КАС України, ст.ст. 251, 280, 283, 287,288,289 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції Байталюк Оксани Петрівни, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Чернівцях, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДР №143329 від 03.12.2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у 10-ти денний строк з моменту її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Піхало Н. В.