Справа № 815/22/16
Суддя: Кривенда О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

21 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаКривенди О.В.,
суддів:Волкова О.Ф., Прокопенка О.Б., -

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України судового рішення в адміністративній справі за його позовом до прокуратури Одеської області, робочої групи Одеського регіонального центру про визнання дій протиправними, скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

Одеський окружний адміністративний суд постановою від 17 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовив.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 6 грудня 2016 року рішення судів попередніх інстанцій залишив без змін.

Не погодившись із цією ухвалою, ОСОБА_4 9 березня 2017 року звернувся із заявою про її перегляд Верховним Судом України з підстав, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

У заяві ОСОБА_4 посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах положень статей 40, 49-2 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) та невідповідність оскаржуваного судового рішення викладеним у постановах Верховного Суду України висновках щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На обґрунтування заяви додано копії рішень Вищого адміністративного суду України від 18 лютого 2014 року, 20 листопада 2014 року, 30 вересня 2015 року, 20, 21, 27 січня, 2, 11, 23, 25 лютого, 30 вересня, 6 жовтня, 16 листопада 2016 року, які, на думку заявника, підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах та копії постанов Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 року, 10 березня, 1 квітня 2015 року, 19 січня 2016 року (справи №№ 21-237а11, 21-52а15, 6-40цс15, 21-2225а15 відповідно) - на підтвердження невідповідності оскаржуваного судового рішення викладеним у цих постановах висновкам.

Проте аналіз оскаржуваного судового рішення та рішень суду касаційної інстанції, на які посилається заявник, не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Так, в оскаржуваному рішенні касаційний суд, дійшов висновку про те, що оскільки Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VІІ) та Порядками проведення тестування та чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад у місцевих прокуратурах, затвердженими наказом Генеральної прокуратури України від 26 липня 2016 року № 265 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 серпня 2016 року за № 1130/29260; далі - Порядки) визначено умови призначення прокурора на посаду в реорганізовану місцеву прокуратуру - успішне проходження тестування та подача заяви про прийняття участі у конкурсі на заміщення посади прокурора місцевої прокуратури, то вимоги статті 42 Кодексу законів про працю України щодо переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці не застосовуються.

Крім того, судами встановлено, що у визначений термін (з 20 липня по 2 серпня 2015 року) заяви ОСОБА_4 про участь в тестуванні на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, як і заяви про врахування отриманих ним результатів тестування (до 10 грудня 2015 року) не надійшло, відповідач був позбавлений правових підстав для включення його до рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та його результатів складання тестів та підсумкового балу, які були отримані ним за результатами конкурсу на зайняття адміністративної посади в прокуратурі, і відповідно, дії прокуратури Одеської області в частині прийняття наказу про звільнення з посади є правомірними.

Водночас в одинадцяти рішеннях, наданих для порівняння, касаційний суд вирішував спори за позовами фізичних осіб до податкових, митних органів, органів юстиції, з контролю за цінами, місцевого самоврядування, місцевої державної адміністрації про поновлення на посаді, правовідносини в яких не регулюються Законом № 1697-VІІ та Порядками.

У заяві ОСОБА_4 посилається на те, що в ухвалах від 18 лютого 2014 року та 30 вересня 2015 року (з одинадцяти наданих) міститься висновок про те, що у випадку коли ліквідовується один структурний підрозділ юридичної особи публічного права із створенням іншого, на який покладено такі ж функції, і у складі якого є така ж посада, яку займала звільнена особа, таке звільнення відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП вважається безпідставним. Проте цей висновок суду стосується правовідносин в яких для залишення на публічній службі внаслідок реорганізації та скорочення чисельності працівників не було передбачено додаткової умови, на зразок, успішного проходження тестування.

Крім того, ухвали від 20 та 27 січня, 25 лютого 2016 року не можна вважати такими, що дають передбачені пунктом 1 частини першої статті 237 КАС підстави для допуску справи до провадження та перегляду її Верховним Судом України, оскільки цими рішеннями не вирішено спір по суті, а скасовано рішення судів попередніх інстанцій та направлено справу на новий розгляд з огляду на наявність неповноти встановлення обставин справи, а відтак, ухвали не містять висновків щодо правомірності застосування норм матеріального права.

Не підтверджують неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права і рішення цього суду від 30 вересня, 6 жовтня, 16 листопада 2016 року, оскільки, спори в цих справах виникли між фізичними особами та Генеральною прокуратурою України, регіональною прокуратурою щодо поновлення на посаді, але на ці правовідносини також не розповсюджується дія пункту 5-1 Перехідних положень Закону № 1697-VІІ згідно з яким визначено таку умову призначення прокурорами місцевих прокуратур, як успішне проходження тестування.

Колегія суддів дійшла висновку, що правовідносини, які виникли у справі, судове рішення в якій оскаржується, не є подібними до правовідносин у справах, копії судових рішень в яких додано до заяви.

Не суперечить оскаржуване судове рішення й викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам, оскільки в них відсутня правова позиція щодо застосування норм КЗпП з урахуванням вимог спеціального Закону № 1697-VІІ та Порядків.

ОСОБА_4 також посилається на невідповідність судового рішення, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» висновку щодо застосування норм матеріального права.

Проте зазначена постанова не є судовим рішенням, а тому заявник не вправі посилатися на неї як на підставу для перегляду.

Як убачається із самої заяви, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків касаційного суду у цій справі фактично зводяться до правової оцінки обставин у справі та дослідження доказів, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду України.

Зазначене дає підстави для висновку про необґрунтованість поданої ОСОБА_4 заяви.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом ОСОБА_4 до прокуратури Одеської області, робочої групи Одеського регіонального центру про визнання дій протиправними, скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 6 грудня 2016 року.

Головуючий О.В. Кривенда
Судді: О.Ф. Волков
О.Б. Прокопенко