Справа № 813/2538/16
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 р. Справа № 876/1530/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю представників: позивача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року у адміністративній справі №813/2538/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до Відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, АТ «УкрСиббанк» про скасування постанови в частині,-

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача АТ «УкрСиббанк» про скасування постанови в частині арешту майна, а саме: житлового будинку під номером 67 (шістдесят сім), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на яке накладено арешт в рамках виконавчого провадження відкритого відділом державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції на підставі виконавчого напису від 22.12.2009 ВМК №959055.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Зокрема зазначає, що відповідно до договору факторингу ТОВ «Кей-Колект» має право вимоги за договором Іпотеки від 18.08.2006 на нерухоме майно: житлового будинку під номером 67, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 проте набути право власності не може, оскільки державним виконавцем на вказане майно протиправно було накладено арешт, оскільки майно є предметом іпотеки. Вказана постанова порушує права і законні інтереси позивача, як іпотекодержателя, оскільки ускладнює звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог іпотекодержателя. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник апелянта апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Представник третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін. Зазначив, що постанова суду є законною та обґрунтованою, прийнятою з дотриманням норм матеріального права та вірним встановленням обставин у справі.

Відповідач та третя особа АТ «УкрСиббанк» в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. 18.08.2006 між ОСОБА_3 (далі-позичальник) та АКІБ «УкрСиббанк»' (далі-банк) укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (далі - кредитний договір), згідно з п.1.1 якого банк зобовязується надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 10000 дол. США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 50500, 00 грн. за курсом Національного банку України.

Згідно пункту 2.1 Розділу 2 кредитного договору, у забезпечення виконання зобов'язання позичальника за даним договором банком приймається застава нерухомості, а саме, житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 67.

В забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором, між ОСОБА_3 (іпотекодавець) і АКІБ «УкрСиббанк» (іпотекодержатель) укладено договір іпотеки від 18.08.2006, згідно умов якого іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майножитловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 67, що є власністю іпотекодавця.

12.12.2011 відповідно до договору факторингу №1, ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» свої права вимоги за вищевказаними зобов'язаннями.

12.12.2011 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, було посвідчено договір відступлення права вимоги, у зв'язку з укладенням між Цедентом (ПАТ «УкрСиббанк») та Цесіонарієм (ТОВ «Кей-Колект») договору факторингу від 12.12.2011 №1.

Відповідно до умов вказаного вище нотаріально посвідченого договору відступлення права вимоги, цедент передає, а цесіонарій приймає право вимоги за договорами іпотеки, зазначеними у додатку № 1 до цього договору.

При зверненні до нотаріуса, ТОВ «Кей-Колект» стало відомо, що на майно третьої особи, у тому числі на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором накладено арешт в рамках виконавчого провадження відкритого відділом державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції на підставі виконавчого напису від 22.12.2009 ВМК №959055.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що у виконавчому провадженні №16877021, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області від 22.12.2009 чинність арешту припинена.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно з частиною 8 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з статтею 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Згідно з частинами 1,2 статті 60 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Таким чином, іпотекодержатель, у разі виникнення підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, визначених статті 33 Закону України «Про іпотеку» наділений правом на звернення до суду з позовом про визнання права на це майно і про зняття арешту в порядку статті 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, із матеріалів виконавчого провадження №16877021 слідує, що таке відкрито державним виконавцем на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області від 22.12.2009 про звернення стягнення на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку (кадастровий номер :01:005:0056), яка призначена для обслуговування житлового будинку, що знаходиться в с. Воютичі, вул. Шевченка, 67, Самбірського району та належить на праві приватної власності ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу в сумі 62317,11 грн.

Крім того, у матеріалах цього виконавчого провадження також міститься постанова державного виконавця ВДВС Самбірського МУЮ від 27.06.2014 про закінчення виконавчого провадження, відповідно до пункту 2 якої державний виконавець постановив припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

Таким чином, у виконавчому провадженні №16877021, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області від 22.12.2009, в рамках якого позивач просить скасувати постанову в частині арешту майна, чинність арешту припинена уже самим державним виконавцем, крім того чинність арешту припинена за два роки до подання даного адміністративного позову позивачем.

Посилання апелянта на ту обставину, що дане обтяження зазначене у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, то вказана обставина може бути предметом іншого позову.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року у адміністративній справі №813/2538/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 07.04.2017р.