Справа № 522/4099/17
Суддя: Тарасов А. В.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/4099/17
Провадження № 2-а/522/1248/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

судді -Тарасова А.В.

за участю секретаря судового засідання -Ткаченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу адміністративної юрисдикції за позовною заявою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про примусове видворення громадянки ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулось до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 про примусове видворення громадянки ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому посилається на те, що громадянка ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 прибула до України в 1987 році з метою працевлаштування. На територію України відповідач потрапила літаком в м. Донецьк, після чого переїхала до міста Одеса. На даний час паспортний документ у ОСОБА_1 ОСОБА_2 відсутній та його місце знаходження їй не відоме. З цього часу громадянка ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території України перебуває незаконно. На території України проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Під час перебування в Україні громадянка ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, законного джерела існування не мала. Також вона не має близьких родичів, які були б громадянами України.

Постановою від 22.02.2017 року про накладання адміністративного стягнення, на громадянку ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

22.02.2017 року ОСОБА_5 управлінням ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянки ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_2, та зобовязано його покинути територію України у термін до 27.02.2017 року.

У визначений термін громадянка ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_2 з території України не виїхала.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ, рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення. Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.

Проте, громадянка ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_2 з відповідною заявою, а також з заявою про набуття статусу біженця та додаткового захисту в Україні до ГУ ДМС України в Одеській області не зверталась, відповідного бажання під час опитування не виявила, жертвою торгівлі людьми себе не вважає.

В звязку з викладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що громадянка ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 прибула до України в 1987 році з метою працевлаштування. На територію України відповідач потрапила літаком в м. Донецьк, після чого переїхала до міста Одеса. На даний час паспортний документ у ОСОБА_1 ОСОБА_2 відсутній та його місце знаходження їй не відоме. З цього часу громадянка ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території України перебуває незаконно. На території України проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постановою від 22.02.2017 року про накладання адміністративного стягнення, на громадянинку ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

22.02.2017 року ОСОБА_5 управлінням ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянки ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_2 та зобовязано її покинути територію України у термін до 27.02.2017 року.

У визначений термін громадянка ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_2 з території України не виїхала.

Відповідно до квитанції № 17619183-1 від 22.02.2017. штраф в розмірі 510 гривень відповідачем сплачено.

Згідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобовязані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянств вїжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорам України.

Частиною 1 ст. 16 Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які вїжджають в Україну здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Частиною 15 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які вїхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2-14 цієї статті вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на вїзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно ч.4 ст.4 Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважають такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Відповідно до ч.1ст. 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», вїзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що перетинання державного кордону у разі вїзду в Україну або транзитний проїзд через територію України громадянами держав, перелік яких зазначено у додатку 5, та особами без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюються після подання ними підтвердження фінансового забезпечення свого перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за межі України.

Згідно до п. 14 ст. 1 вищезазначеного Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч. 1статті 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2статті 25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обовязок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у звязку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Абзацом 1статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоровя, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення.

Відповідно до ч.2ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України.

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що громадянка ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України, законних підстав перебування її на території України судом не встановлено, у звязку з чим суд вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст.256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст.ст.9, 11, 71, 159, 160, 163, 183- 7 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про примусове видворення громадянки ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_4 - задовольнити.

Примусово видворити з України громадянку ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя А.В. Тарасов

27.03.2017