Справа № 264/1049/17
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/1049/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2017 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Литвиненко Н. В. , при секретарі Сініловій Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Маріуполі ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у м.Маріуполі про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що на підставі постанови від 04.03.2017 року поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП на нього було накладено штраф у розмірі 255 грн. Згідно із зазначеною постановою він, 04.03.2017 року об 13-10 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по пр.Миру, буд. 74 в м.Маріуполі, здійснив зупинку ближче 30 метрів від дорожнього знаку 5.43.1 (пункт зупинки тролейбуса), чим порушив п.п. 15.9е ПДР України. Із цією постановою він не згодний, оскільки відповідач ОСОБА_2 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи. Також поліцейський позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП. Зупинивши його, відповідач ОСОБА_2 після висловлення звинувачень в його адресу пішов до патрульного автомобіля, де виніс постанову. Просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР №851687 від 04.03.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн., а провадження по справі закрити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що 04.03.2017 року, приблизно о 13-10 годині він керував автомобілем НОМЕР_1 та по пр.Миру, 74 був зупинений поліцейським ОСОБА_2, який висловив йому звинувачення за здійснення зупинки ближче 30 метрів від пункту зупинки тролейбуса, після чого пішов до патрульного автомобіля, де одноособово виніс постанову про притягнення його до адміністративної за ч.1 ст. 122 КУпАП, при цьому йому не було запропоновано надати письмові пояснення, або заявити клопотання, не розяснені права. Вважає, що поліцейським був грубо порушений розгляд справи, в звязку з чим, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, як винесена з порушенням норм процесуального права.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що постанова про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП є законною, дійсно позивач 04.03.2017 року о 13-10 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по пр.Миру, буд. 74 в м.Маріуполі, здійснив зупинку ближче 30 метрів від дорожнього знаку 5.43.1 (пункт зупинки тролейбуса), чим порушив п.п. 15.9е ПДР України, за що був зупинений ним. Після зупинки позивача він перевірив його документи та повідомив про скоєне ним правопорушення, після чого пішов до патрульного автомобіля, де склав постанову про накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Права позивачу розяснював інший працівник поліції, який чергував з ним в наряді, а він в цей час складав постанову в патрульному автомобілі. Просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних повноважень.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобовязані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Відповідно до постанови серії АР №851687 від 04.03.2017 року, винесеної інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, встановлено що 04.03.2017 року о 13-10 годині останній, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по пр.Миру, буд. 74 в м.Маріуполі, здійснив зупинку ближче 30 метрів від дорожнього знаку 5.43.1 (пункт зупинки тролейбуса), чим порушив п.п. 15.9е ПДР України.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 15.9е Правил дорожнього руху України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із вимогами ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно із ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач як в своєму позові, так і в судовому засіданні пояснював, що інспектор поліції ОСОБА_2, зупинивши його та повідомивши про правопорушення, яке ним скоєне, в порушення вимог ст. 279 КУпАП склав постанову про накладення на нього адміністративного стягнення в салоні патрульного автомобіля, при цьому не розяснив йому права відповідно до ст. 268 КУпАП, не надав змогу надати письмові пояснення, заявити клопотання.

В судовому засіданні були оглянуті матеріали відео - фіксації правопорушення надані відповідачем ОСОБА_2, та з даного відео вбачалось, що інспектором поліції ОСОБА_2, який здійснював відео зйомку з нагрудної боді-камери, повідомив позивачу, що він порушив Правила дорожнього руху України, оскільки здійснив зупинку ближче 30 метрів від дорожнього знаку «пункт зупинки тролейбуса», попросив надати йому посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль та в цей момент до них підійшов інший патрульний поліцейський, який продовжив бесіду з ОСОБА_1, розяснював йому права за ст. 268 КУпАП, а інспектор Гах А.А., який є автором постанови, в цей момент направився до патрульного автомобіля, де склав постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, в судовому засіданні підтверджено як відеозаписом правопорушення, так і поясненнями відповідача ОСОБА_2 про те, що ним при винесенні постанови не розяснювались права позивачу та не додержувалась процедура розгляду справи, передбачена ст. 279 КУпАП, дані вимоги закону були виконані іншим поліцейським, який не розглядав справу.

Крім того, 17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор постанови про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше, зокрема, допитувати свідків обвинувачення або мати право на те, щоб їх допитали, а також вимагати виклику і допиту свідків з її сторони на тих же умовах, що й свідків обвинувачення. В цьому звязку ЄСПЛ у справі «Матицина проти Росії» (Скарга № 58428/10) нагадав, що важливим елементом справедливого кримінального процесу є конфронтація (очна ставка) обвинуваченого і свідка «в присутності судді, який буде виносити рішення по справі», для того щоб суддя заслухав свідка безпосередньо, споспостерігав за його поведінкою і сформував думку щодо його надійності.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Не дивлячись на те, що на відеозаписі позивачем не оспорювався факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, але при цьому судом встановлено, що відповідачем була грубо порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому є достатні підставі для скасування постанови серії АР №851687 від 04.03.2017 року.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 41, 70, 71, 159, 162, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Маріуполі ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у м.Маріуполі про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №851687 від 04.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ст. 122 ч.1 КУпАП, винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі ОСОБА_2, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду України через Іллічівський районний суд м. Маріуполя з одночасним надсиланням її копії особою, що її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Н. В. Литвиненко