Справа № 344/17172/16-а
Суддя: Мелещенко Л. В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/482/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 комісії Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 комісії Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 16 грудня 2016 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 Кодексу України про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. за порушення пункту 15.1.6 Правил благоустрою міста Івано-Франківська. Постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 859 від 22 листопада 2016 року. Позивач вважає дану постанову незаконною. За таких обставин позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 16 грудня 2016 року за № 14/752 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 152 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накладення штрафу у розмірі 850,00 грн.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав на підставах, викладених у позові, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою № 14/752 адміністративної комісії при виконавчому комітетові Івано-Франківської міської ради від 16 грудня 2016 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. (а.с. 6).

10 листопада 2016 року складений акт про обстеження (огляд) території міста Івано-Франківська, з якого вбачається про самовільне встановлення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності по вулиці Вовчинецька, 227 (а.с. 30-31).

10 листопада 2016 року головним фахівцем сектору нагляду/відділу муніципальної інспекції з благоустрою Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради винесені приписи № 2723 та № 2551 про усунення порушень вимог законодавства у сфері благоустрою, якими зобовязано ОСОБА_1 усунути порушення до 14 листопада 2016 року шляхом предявлення дозвільних документів або демонтажу тимчасової споруди (а.с. 7-8, 29).

01 липня 2015 року укладений договір оренди земельної ділянки між ПВНЗ «Галицька академія», Орендодавцем, та ОСОБА_1, Орендарем, відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку площею 6 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Вовчинецька, 227 на території Галицької академії для встановлення торгового кіоску (а.с. 9-12).

ОСОБА_4 отримав кошти у сумі 25 000,00 грн. від ОСОБА_1 за продаж торгового кіоску виробництва ІФ «Агромаш», що знаходиться на території Галицької академії (а.с. 13).

Позивач є платником єдиного податку (а.с. 14).

22 листопада 2016 року складений протокол № 859 про адміністративне правопорушення за ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якого позивач самовільно встановив тимчасову споруду «Кавун» по вулиці Вовчинецька, 227 (а.с. 28).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин першої-другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена в законному порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі пункту 44 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пункту 2 частини першої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» рішенням Івано-Франківської міської ради від 25 грудня 2015 року № 68-2 затверджено Правила благоустрою міста Івано-Франківська.

Пунктом 15.1.6 Правил благоустрою міста Івано-Франківська передбачено, що на об'єктах благоустрою не допускається самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності тощо.

Статтею 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що до об'єктів благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам'ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам'ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені

за ними території на умовах договору. До об'єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Відповідно до частини першої статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно частини першої статті 218 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 152 цього Кодексу, віднесено до компетенції адміністративних комісій при виконавчих органах міських рад.

Судом встановлено, що 16 грудня 2016 року адміністративна комісія при виконавчому комітетові Івано-Франківської міської ради розглянула справу про адміністративне правопорушення на підставі протоколу від 22 листопада 2016 року № 859, відповідно до якого зафіксовано факт порушення п. 15.1.6 Правил благоустрою міста Івано-Франківська, а саме: самовільне встановлення тимчасової споруди «Кавун» на вулиці Вовчинецька, 227.

Під час складання протоколу був присутній позивач, який скористався своїм правом щодо надання пояснень по суті, будучи повідомлений належним чином.

Відповідно до постанови № 14/752 від 16 грудня 2016 року адміністративна комісія постановила накласти на позивача штраф у розмірі 850,00 грн.

За змістом статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Стаття 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентує, що порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи з норм, викладених у статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що на об'єкті благоустрою на вулиці Вовчинецька, 227, що належить до таких на підставі пункту 4 частини першої статті 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», самовільно встановлено тимчасову споруду «Кавун».

Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на спростування факту самовільного встановлення тимчасової споруди «Кавун» на вулиці Вовчинецька, 227.

За таких обставин, суд знаходить пояснення позивача в обґрунтування позовних вимог безпідставними, а дії відповідача по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності - правомірними, в межах наданих йому повноважень.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що в даному випадку факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведений належним чином, тому заявлені вимоги про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушеннязадоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 23, 33, 152, 218, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись статтями 2, 6-14, 17, 18, 71, 72, 158-163, 167, 171-2, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 комісії Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушеннявідмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а у випадку застосування частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Вступна та резолютивна частини постанови складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 04 квітня 2017 року.

Повний текст постанови складений 07 квітня 2017 року.

Суддя Л.В. Мелещенко