Справа № 802/230/17-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

03 квітня 2017 р. Справа № 802/230/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Макарової К.В.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Липовецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій неправомірними.

Ухвалою суду від 03.04.2017 року, занесеною до журналу судового засідання, замінено неналежного відповідача - Липовецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області на належного - Іллінецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницькій області.

Позовні вимоги мотивовано тим, що до ОСОБА_1 рішенням №01 від 17.01.2017 року Липовецького об'єднаного УПФ України у Вінницькій області застосовано штраф в розмірі 272,12 грн. та нараховано пеню в розмірі 7318,75 грн. Позивач вважає таке рішення управління Пенсійного фонду необґрунтованим, винесеним із порушенням норм матеріального права, в зв'язку з чим звернувся з даним позовом до суду, в якому просить: 1)визнати неправомірними дії відповідача при винесенні рішення за № 01 від 17.01.2017 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду з приводу застосування до ОСОБА_1, страхувальника, фізичної особи-суб`єкта підприємницької діяльності - штрафу в сумі 282,12 грн. та пені в сумі 7318,75 грн.; 2) визнати протиправним та скасувати рішення за № 01 від 17.01.2017 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду з приводу застосування до ОСОБА_1, страхувальника, фізичної особи-суб`єкта підприємницької діяльності - штрафу в сумі 282,12 грн. та пені в сумі 7318,75 грн.

У судовому засіданні позивач адміністративний позов просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, натомість подав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 являється адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1, виданим на підставі рішення Вінницької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури 05.05.1994 року, посвідченням адвоката.

Позивач перебуває на обліку в Липовецькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Управлінням Пенсійного фонду України у Липовецькому районі сформовано вимогу про сплату боргу № Ф 217 У від 05.03.2013 року на суму 3923,21 грн.

Вказану суму боргу було стягнуто з ОСОБА_1 в примусовому порядку. Після чого прийнято рішення № 01 від 17.01.2017 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду з приводу застосування до позивача, страхувальника, фізичної особи-суб`єкта підприємницької діяльності - штрафу в сумі 282,12 грн. та пені в сумі 7318,75 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.

Згідно преамбули Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (в редакції Закону станом на час прийняття спірного рішення, далі - №1058-IV) - цей Закон визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулює порядок формування накопичувального Пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачених цим Законом.

Пунктом 4 статті 11 Закону №1058-IV, загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з отриманням доходу безпосередньо від цієї діяльності.

У відповідності до п. 5 ст. 14 Закону №1058-IV, особи, зазначені у п. 4 ст. 11 цього Закону - є страхувальниками, та є платниками страхових внесків (згідно ч. 1 ст. 15 Закону №1058-IV).

Сплата страхових внесків здійснюється у строки, визначені ч. 6 ст. 20 Закону №1058-IV, тобто, щокварталу протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного кварталу.

Частиною дев`ятою статті 20 Закону №1058-IV передбачено, що днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду; у разі сплати сум страхових внесків готівкою - день внесення страхувальником коштів у банківську установу чи відділення зв'язку для перерахування на банківські рахунки органу Пенсійного фонду.

Згідно до ч. 12 ст. 106 Закону №1058-IV, нарахування пені, передбаченої частинами дев'ятою і десятою цієї статті, починається з першого календарного дня, що настає за днем настання строку відповідного платежу, до дня його фактичної сплати страхувальником, або з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку перерахування (зарахування) відповідних сум, до дня їх фактичного перерахування (зарахування) банками та організаціями, які здійснюють виплату і доставку пенсій.

В силу положень ч. 3 ст. 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена постановою Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року за №21- 1 та зареєстрована в Мін'юсті України 16.01.2004 року за №64/8663, (далі-Інструкція, в редакції, чинній станом на час прийняття спірного рішення) визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно до п. 8.1 Інструкції стягнення заборгованості із сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості, або застосування штрафних санкцій.

Підпунктом 9.3.2 п.9.3 Інструкції встановлено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення за формою згідно з додатком 14.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний базовий звітний період незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

В силу положень п.10.1 Інструкції на суми простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків (недоїмки) та своєчасно не сплачені (не перераховані) фінансові санкції нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку та розмірах, визначених цим пунктом.

Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем настання строку сплати відповідного платежу, до дня його фактичної сплати страхувальником включно.

Так, правомірність нарахування штрафу та пені в загальній сумі 7590,87 грн., застосованих на підставі оскаржуваного рішення №01 від 17.01.2017 року, підтверджується матеріалами справи, а саме: звітом про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до органів Пенсійного фонду України за 2010 рік, поданим ОСОБА_1 31.03.2011 року до органів Пенсійного фонду, розрахунками зобов'язань зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування про доходи, одержані позивачем за I, II, III, IV квартали 2002 року та 2003 року, декларацією про доходи, отримані від заняття підприємницькою діяльністю за 2000 рік, декларацією про доходи, отримані від заняття підприємницькою діяльністю за 2001 рік, карткою особового рахунку адвоката та його помічників, приватного нотаріуса, карткою особового рахунку страхувальника юридичної особи або фізичної особи, яка має найманих працівників, розрахунками фінансової санкції та пені, штрафних санкцій по особовому рахунку фізичної особи, розрахунком боргу позивача.

За наведених обставин, застосування штрафу та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхових внесків за оскарженим рішенням Липовецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області є обґрунтованим. Таке нарахування проведено у відповідності до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а відтак дії відповідача при винесенні рішення за № 01 від 17.01.2017 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду з приводу застосування до ОСОБА_1, страхувальника, фізичної особи-суб`єкта підприємницької діяльності - штрафу в сумі 282,12 грн. та пені в сумі 7318,75 грн. та відповідно рішення за № 01 від 17.01.2017 року є правомірними.

Варто також зазначити, що відповідно до ч. 15 ст. 106 Закону № 1058-IV, строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 25.06.2011р. №21-146а11, від 02.07.2011р. №21-163а11, від 04.07.2011р. №21-160а11 та від 11.03.2014р. №21-465а13.

Дослідивши, та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя Секретар