Справа № 521/15324/16-а
Суддя: Плавич І. В.
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/34/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Плавича І.В.,

при секретарі - Дукіній Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3-го батальйону 4-ої роти міста Одеси лейтенанта поліції Миргородського Сергія Петровича про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, третя особа - Управління патрульної поліції у місті Одесі, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3-го батальйону 4-ої роти міста Одеси лейтенанта поліції Миргородського Сергія Петровича про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, третя особа - Управління патрульної поліції у місті Одесі.

Обґрунтовуючи власну позицію та підстави звернення до суду, позивач посилався на ті обставини, що 06 вересня 2016 року керував автомобілем марки «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Балківській у місті Одесі та здійснив поворот на вулицю Чорноморського козацтва.

Однак інспектор патрульної поліції убачив порушення вимог ПДР України в діях позивача, у зв'язку з чим було ухвалено постанову про адміністративне правопорушення серії АР №117691.

Як пояснював позивач, себе винним він не визнає, вважає, що належним чином і у повному обсязі виконав відповідні вимоги ПДР України, порушення не допустив, з висновками інспектора не згоден, у зв'язку з чим звернувся з даним позовом в суд.

Позивач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання з'явився, заявлені вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач Миргородський С.П. у відкрите судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі.

Представник Управління патрульної поліції в місті Одесі у відкрите судове засідання не з'явився, але від управління надійшли письмові заперечення проти позову.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши представлені суду письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявленого позову - з наступних підстав.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серії АР №117691 від 06 вересня 2016 року, ухваленої ІПС Миргородським С.П., 06 вересня 2016 року о 09 год. 00 хв. ОСОБА_1, 1980 року народження, керуючи автомобілем марки «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вулиці Балківській у місті Одесі здійснив поворот ліворуч на вулицю Чорноморського козацтва на забороняючий сигнал світлофору (червоний) із стрілкою зеленого кольору на табличці не зайнявши при цьому крайню ліву смугу руху, чим порушив п.16.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 122 ч.2 КУпАП.

Як встановлює п.16.9 ПДР України, під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, водій має дати дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків. Під час руху в напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів, водій повинен зайняти крайню праву (ліву) смугу руху та дати дорогу транспортним засобам і пішоходам, що рухаються з інших напрямків.

Позивач не заперечував факту керування вказаним транспортним засобом та здійснення повороту на вулицю Чорноморського козацтва, однак вказував при цьому, що керувався вимогами дорожніх знаків та рухався по смузі, з якої дозволено рух тільки на вказану вулицю. Даний факт не заперечувався стороною відповідача та підтверджується, в тому числі, фотосхемою із відображення вказаного перехрестя, представленого Управлінням патрульної поліції у місті Одесі.

Як чітко зобов'язує ст. 71 ч.2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідні висновки відповідача щодо обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачаються суду доведеними та викликають обґрунтований сумнів.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про передчасність висновків інспектора Миргородського С.П., що в подальшому і явились підставою для ухвалення оскаржуваної позивачем постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 287 ч.1 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Як передбачає ст. 288 ч.1 п.3 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та скасування оскаржуваної постанови.

При цьому, згідно ст. 293 ч.1 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і, зокрема, скасовує постанову і закриває справу.

У зв'язку з тим, що в процесі розгляду справи суд прийшов до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушень, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП, суд вбачає обґрунтованим закрити провадження у відповідній справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 105 КАС України визначені можливі вимоги, що може містити адміністративний позов, даний перелік не є вичерпним. При цьому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Заявляючи у позові про визнання дій інспектора щодо складання оскаржуваної постанови неправомірними, позивач не обґрунтовує таких вимог з урахуванням тих нормативних вимог, що на його думку, були порушені суб'єктом владних повноважень. При цьому заявник не зазначає, в чому саме полягають порушення його прав з боку відповідача в рамках відповідної справи про адміністративне правопорушення з урахуванням факту оскарження самої постанови по суті.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні відповідної частини заявлених вимог.

Згідно ст. 171-2 ч.2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає. Але на підставі Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року, положення частини другої статті 171-2 КАС України визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та рекомендовано Верховній Раді України невідкладно врегулювати питання щодо оскарження судового рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Виходячи з викладеного та ураховуючи положення ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст.ст. 8, 55, 129 Конституції України, ст.ст. 8, 13 КАС України, - суд приходить до висновку про забезпечення оскарження постанови суду в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 17, 69, 71, 86, 95, 98, 122, 128, 158, 159, 160, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 3-го батальйону 4-ої роти міста Одеси лейтенанта поліції Миргородського Сергія Петровича про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, третя особа - Управління патрульної поліції у місті Одесі - задовольнити частково.

Постанову про адміністративне правопорушення серії АР №117691 від 06 вересня 2016 року, ухвалену інспектором 3-го батальйону 4-ої роти міста Одеси лейтенантом поліції Миргородським Сергієм Петровичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 1980 року народження, яка передбачена ст. 122 ч.2 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 1980 року народження, яка передбачена ст. 122 ч.2 КУпАП - закрити, у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: