Справа № 308/97/13-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року м. Київ К/800/14780/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М., (доповідач), Рецебуринського Ю.Й., Штульман І.В.,

здійснивши в касаційному порядку попередній розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі - ДВС), третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області, про скасування постанови державного виконавця, стягнення матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою позивача на судові рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2015 року, Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

скасувати постанову ДВС від 27 грудня 2012 року про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 11 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження»;

стягнути з відповідача 27700 грн. матеріальної шкоди та 17 500 грн. компенсацію за моральні страждання, заподіяні в результаті прийняття неправомірного рішення.

Посилався на незаконність оскаржуваної постанови, тому що фактично рішення суду не виконується без поважних причин, в результаті чого його заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2015 року, залишеною без змін Львівським апеляційним адміністративним судом від 21 січня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що державним виконавцем вжито всіх можливих заходів до примусового виконання рішення суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позову. Вказує на те, що ДВС умисно не виконує рішення суду.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з наступних підстав.

На час виникнення спірних правовідносин умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначалися Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV). При цьому загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, наведені у статті 75 цього Закону, згідно з якою після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 27 грудня 2010 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2а-5981, виданого 24 грудня 2010 року Ужгородським міськрайонним судом, відповідно до якого зобов'язано Воловецьку районну раду провести нарахування і виплату ОСОБА_4 згідно листів непрацездатності № 36814 від 13.05.2009 р., № 044389 від 22.05.2009 р., № 741374 від 09.06.2009 р., № 861250 від 12.06.2009 р., № 885420 від 11.08.2009 р., № 807829 від 12.08.2009 р., № 735014 від 20.09.2009 р., № 467826 від 20.10.2009 р. Надано строк для добровільного виконання рішення до 03.01.2011 р.

17 лютого 2011 року боржнику надіслано лист, яким зобов'язано після здійснення фінансування виконати рішення суду в повному обсязі в строк до 28.02.2011 року.

7 квітня 2011 року державним виконавцем направлено подання про встановлення подальшого способу і порядку виконання рішення суду, у зв'язку з чим зупинено виконавче провадження. Судовим рішенням відмовлено в задоволенні клопотання, тому 6 червня 2011 року виконавче провадження поновлено, надано строк для добровільного виконання рішення до 13.06.2011 року.

У зв'язку з не виконання рішення суду, державним виконавцем 5 липня та 11 липня 2011 року винесено постанови про накладення штрафу на боржника в розмірі 680 грн. і 1360 грн. відповідно, а 13 липня 2011 року направлено подання до прокуратури Воловецького району та копію для відома прокуратурі Закарпатської області про притягнення до кримінальної відповідальності голови Воловецької районної ради ОСОБА_5 за ухилення від виконання судового рішення.

Тобто державним виконавцем вчинені всі передбачені законом заходи до виконання судового рішення, тому постановою від 27.12.2012 року закінчено виконавче провадження.

З урахуванням зазначених обставин та норм права, суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки державним виконавцем вжиті всі можливі заходи, передбачених законом до виконання судового рішення.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, висновок судів не спростовують і не дають підстав вважати судове рішення такими, що ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права. Зокрема, державний виконавець, як і інша посадова чи службова особа органів державної влади, повинен діяти в межах і спосіб, передбачений законом. Заходи, встановлені у статті 75 Закону № 606 - XIV, державним виконавцем виконані.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а судові рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2015 року, Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

Ю.Й. Рецебуринський

І.В. Штульман