Справа № 815/5811/16
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 р. Справа № 815/5811/16

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Кравченка К.В.

- Косцової І.П.,

при секретарі - Діденко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до голови Київського районного суду м. Одеси Чванкіна Сергія Анатолійовича про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу № 18-ос від 18.10.2016р.,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до голови Київського районного суду м.Одеси Чванкіна Сергія Анатолійовича про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу № 18-ос від 18.10.2016р, в якому просить:

визнати протиправними дії голови Київського районного суду м. Одеси Чванкіна Сергія Анатолійовича по видачі наказу № 18-ос від 18.10.2016р. про відрахування ОСОБА_2 зі штату Київського районного суду м. Одеси;

визнати незаконним та скасувати наказ голови Київського районного суду м. Одеси Чванкіна Сергія Анатолійовича № 18-ос від 18.10.2016р. про відрахування ОСОБА_2 зі штату Київського районного суду м. Одеси.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що оскаржуваний наказ голови Київського районного суду м. Одеси Чванкіна Сергія Анатолійовича прийнято до вирішення по суті Вищим адміністративним судом України справи № 800/532/16 за позовом ОСОБА_2 до Верховної Ради України про визнання незаконною, зокрема, постанови від 29.09.2016р. про звільнення із посади судді Київського районного суду м. Одеси, а тому є незаконним та підлягає скасуванню. Крім того, посилаючись на порушення ст.40 Кодексу законів про працю України, позивач зазначає, що його відраховано зі штату Київського районного суду м. Одеси під час знаходження у відпустці та не вирішено питання щодо передачі справ, що перебували у провадженні позивача, в зв'язку з чим дії голови Київського районного суду м. Одеси із видачі наказу № 18-ос від 18.10.2016р. є протиправними.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження по справі № 815/5811/16 до набрання законної сили рішенням по адміністративній справі №800/532/16.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до голови Київського районного суду м. Одеси Чванкіна Сергія Анатолійовича про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу № 18-ос від 18.10.2016р., - відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянтом ставиться питання про скасування судового рішення, в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, що в результаті призвело до неправильного вирішення справи по суті та винесення незаконного та необґрунтованого рішення.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, та причина неявки представника апелянта є неповажною, колегія суддів у відповідності до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Верховної Ради України № 1603-VIII від 29.09.2016р. "Про звільнення судді" ОСОБА_2 звільнено з посади судді Київського районного суду міста Одеси відповідно до п. 5 ч.5 ст. 126 Конституції України у зв'язку з порушенням присяги судді.

Наказом голови Київського районного суду міста Одеси № 18-ос від 18.10.2016р. ОСОБА_2 відраховано зі штату Київського районного суду міста Одеси з 02.11.2016 р.

Позивач вважає зазначений наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а дії відповідача щодо його прийняття - протиправними, в зв'язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з правомірності спірного наказу.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, спірні правовідносини врегульовано Конституцією України, Законом України "Про судоустрій та статус суддів" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Суддя здійснює свою трудову діяльність на професійній основі, функції відправлення правосуддя передбачають особливе регулювання праці суддів, а саме межі реалізації ними своїх трудових прав у зв'язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення судді суду загальної юрисдикції з посади врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Спеціальним законодавством, що визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд є Закон України "Про судоустрій та статус суддів".

Відповідно до п.1 ч.4 ст.48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" незалежність судді забезпечується особливим порядком його призначення, обрання, притягнення до відповідальності та звільнення.

Згідно ч.4 ст. 126 Конституції України судді обіймають посади безстроково, крім суддів Конституційного Суду України та суддів, які призначаються на посаду судді вперше.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 126 Конституції України суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, у випадках, перелічених у цій частині.

Зокрема, згідно з п.5 ч.5 ст.126 Конституції України суддю може бути звільнено за порушення ним присяги.

Аналогічні положення визначені главою І розділу VІІ Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Згідно ст.111 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя суду загальної юрисдикції може бути звільнений з посади органом, який його обрав або призначив, виключно з підстав, визначених частиною п'ятою статті 126 Конституції України, за поданням Вищої ради юстиції.

Частинами 3, 5 ст.116 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що звільнення судді з посади на підставі порушення ним присяги судді відбувається за поданням Вищої ради юстиції після розгляду цього питання на її засіданні відповідно до Закону України "Про Вищу раду юстиції". На підставі подання Вищої ради юстиції Верховна Рада України приймає постанову про звільнення судді з посади.

Відповідно до ч.3 ст.122 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" повноваження судді припиняються з дня прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді.

Частиною 8 ст. 216-1 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України" передбачено, що рішення про звільнення судді приймається відкритим поіменним голосуванням і оформлюється постановою Верховної Ради. Голосування про звільнення суддів може проводитися списком, а з підстав, передбачених пунктами 4, 5, 6 частини п'ятої статті 126 Конституції України, - щодо кожного судді окремо.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції Постановою Верховної Ради України № 1603-VIII від 29.09.2016р. "Про звільнення судді" ОСОБА_2 звільнено з посади судді Київського районного суду міста Одеси відповідно до п. 5 ч.5 ст. 126 Конституції України, у зв'язку з порушенням присяги судді.

Наказом голови Київського районного суду міста Одеси № 18-ос від 18.10.2016р. ОСОБА_2 відраховано зі штату Київського районного суду міста Одеси з 02.11.2016 р.

Відтак, правильним є висновок суду першої інстанції, що на виконання постанови Верховної Ради України №1603-VIII від 29.09.2016 р. "Про звільнення судді" ОСОБА_2 відповідачем відраховано зі штату Київського районного суду м. Одеси.

Колегія суддів безпідставними вважає доводи апелянта про незаконність відрахування зі штату суддів до вирішення по суті Вищим адміністративним судом України справи № 800/532/16, оскільки на час прийняття спірного наказу, постанова Верховної Ради України №1603-VIII від 29.09.2016р. набрала чинності, а також не була зупинена або скасована Вищим адміністративним судом України.

Твердження апелянта про порушення відповідачем ст.40 Кодексу законів про працю України, в зв'язку з відрахуванням зі штату Київського районного суду м. Одеси 02.11.2016р., коли він перебував у відпустці, колегія суддів вважає також необґрунтованими, виходячи з наступного.

Колегія суддів зазначає, що суддя звільняється з посади органом, який його обрав або призначив, виключно з підстав, передбачених частиною п'ятою статті 126 Конституції України, за поданням Вищої ради юстиції. Суддя відраховується зі штату наказом голови суду на підставі акта про звільнення судді.

Верховною Радою України 29.09.2016р. прийнято постанову №1603-VIII "Про звільнення судді" та оприлюднено на офіційному веб-сайті Вреховної Ради України.

Указом Президента України №503/97 від 10.06.1997р. "Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності" передбачено, що акти Верховної Ради України і Президента України про призначення відповідно до законодавства на посади і звільнення з посад набирають чинності з моменту їх прийняття.

Згідно ч.1 ст. 7 Указу Президента № 503/97 від 10.06.1997 р. акти Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, які не мають загального значення чи нормативного характеру, можуть не публікуватися за рішенням відповідного органу. Ці акти та акти з обмежувальними грифами офіційно оприлюднюються шляхом надіслання відповідним державним органам та органам місцевого самоврядування і доведення ними до відома підприємств, установ, організацій та осіб, на яких поширюється їх чинність.

Згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" голова місцевого суду видає на підставі акта про призначення (обрання) суддею чи звільнення судді з посади відповідний наказ.

За приписами п.12.1 Методичних рекомендацій щодо ведення обліку кадрів і кадрового діловодства в місцевих та апеляційних судах загальної юрисдикції, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України № 24 від 20.03.2007р., усі накази кадрового характеру видаються головою відповідного суду.

З наведеного слідує, що суддя суду загальної юрисдикції фактично звільняється з посади Верховною Радою України, шляхом прийняття відповідної постанови, а голова місцевого суду тільки видає на підставі такої постанови відповідний наказ.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу голови Київського районного суду м. Одеси № 82-в від 28.07.2016 р. судді ОСОБА_2 було надано відпустку тривалістю 58 календарних днів з 05.09.2016 р. по 02.11.2016 р. включно.

Право на відпочинок і, зокрема, на оплачувану відпустку в Україні, гарантоване кожному, хто працює, та забезпечується передусім нормами Конституції України. Відносини, пов'язані з наданням відпустки, регулюються статтями 74-84 Кодексу законів про працю України, Законом України "Про відпустки" та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно листа голови Державної судової адміністрації України № 10-6529/16 від 14.09.2016 р. "Про звільнення суддів з посад", якщо на час прийняття постанови Верховної Ради України про звільнення суддя перебував у відпустці, датою відрахування його зі штату суду є останній день перебування у відпустці.

Таким чином, ОСОБА_2 правомірно було відраховано зі штату Київського районного суду м. Одеси саме в останній день перебування у відпустці 02.11.2016 р.

Посилання апелянта на порушення відповідачем ст.40 Кодексу законів про працю України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначена норма регламентує підстави та процедуру розірвання трудового договору, а не відрахування працівників зі штату.

Щодо доводів апелянта про протиправність дій відповідача у зв'язку з відсутністю у спірному наказі вказівки про необхідність передачі позивачем справ, що знаходяться у його провадженні, є також необґрунтованими, виходячи з наступного .

Законом України "Про судоустрій та статусу суддів" не передбачено обов'язків судді щодо оформлення та передачі справ у разі припинення ним повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 15-1 КАС України визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який враховує кількість справ, що перебувають на розгляді у суддів, заборону брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень.

Згідно ч.6 ст. 15-1 КАС України порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду, у тому числі видачі судових рішень та виконавчих листів, передачі справ до електронного архіву, зберігання текстів судових рішень та інших процесуальних документів, надання інформації фізичним та юридичним особам, підготовки статистичних даних, визначається Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України.

Згідно Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р. (зокрема, підпункту 2.3.50 пункту 2.3 у редакції Рішення Ради суддів України від 03.07.2016 року № 21) , винятково у разі, коли суддя (судді) у передбачених законом випадках не може (не можуть) продовжувати розгляд справи, невирішені судові справи передаються для повторного автоматизованого розподілу за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду (особи, яка виконує його обов'язки), що додається до матеріалів справи. Електронний примірник такого розпорядження (додаток №7) вноситься до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня, що настає після його підписання.

Порядок оформлення та передачі справ визначається "Інструкцією з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді АРК та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ" (затверджено наказом ДСА України №173 від 17.12.2013р.), відповідно до п.п. 3.1, 3.5, 3.7, 3.8 справи, скарги, інші передбачені процесуальним законодавством України процесуальні документи реєструються в АСДС у день надходження та опрацьовуються відповідальним працівником (відповідним структурним підрозділом). Після завершення автоматичного розподілу судових справ (матеріалів) формуються та роздруковуються реєстри судових справ і матеріалів на кожного суддю (суддю-доповідача) окремо. Справи передаються головуючому судді (судді-доповідачу) для розгляду під підпис у реєстрі в порядку, визначеному в суді. Повторний автоматичний розподіл судових справ здійснюється у порядку, встановленому Положенням про АСДС, з урахуванням особливостей автоматизованого розподілу документів, затверджених рішенням зборів суддів. Передача судових справ суддям після проведення повторного автоматичного розподілу судових справ здійснюється у порядку, встановленому цією Інструкцією.

Отже, враховуючи те, що положенням про автоматизовану систему документообігу суду передбачено розподіл невирішених суддею судових справ та спірним наказом не повинно вирішуватися питання про передачу позивачем справ, що знаходяться у його провадженні, колегія суддів вважає, безпідставними доводи апелянта в цій частині.

Щодо врахування практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 19 січня 2017 року по справі Куликов проти України та твердження, що під час його звільнення Вищою радою юстиції та Верховною радою України було порушено п.1 ст. 6 та ст.8 Європейської конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки спірним наказом не вирішувалося питання про його звільнення та на час прийняття спірного наказу, постанова Верховної Ради України №1603-VIII від 29.09.2016р. набрала чинності, а також не була скасована.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про безпідставність позову.

Разом з цим, правомірною є ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки відсутні підстави, які б перешкоджали розглянути дану справу до вирішення Вищим адміністративним судом України справи №800/532/16 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: К.В. Кравченко

Суддя: І.П.Косцова