Справа № 328/848/17
Суддя: Погрібна О. М.
Дата ухвалення: 2017-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року місто Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Погрібної О.М.

за участю секретаря Мацинської О.Є.,

розглянувши подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Токмацького районного суду надійшло подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Подання мотивоване наступним.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження ВП № 53314045 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-4290/2011, виданого 30.03.2015 року Токмацьким районним судом Запорізької області, про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно до ст.6 Закону України" Про соціальний захист дітей війни" та частини 1 ст.28 Закону України " Про соціальний захист дітей війни" та частини 1 статті 28 Закону України "про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 21.12.2010 р. по 31.12.2010 р. та з 01.01.2011 р. по 18.06.2011 року з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. Листом від 13.02.2017 року за вих. № 914/12 боржник повідомив про неможливість виконання рішення суду у повному обсязі у зв'язку з відсутністю відповідних асигнувань. Станом на 2017 рік коштів на виплату заборгованості управлінню не виділено. 01.01.2013 набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання. Зокрема ст. 3 Закону передбачає, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. У відповідності до норм вищезазначеного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів здійснюється Державною казначейською службою України, з урахуванням особливостей передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 30.01.2013, яка визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення. Таким чином, на теперішній час, ураховуючи вищевикладене, наявні передбачені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження органом державної виконавчої служби. Згідно з частиною першою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Ця норма не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. Таким чином, зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру, унеможливлюють їх виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. У зв'язку з тим, що резолютивна частина вказаного виконавчого листа містить необхідність виконати дії зобов'язального характеру, без зазначення конкретної суми до стягнення з боржника на користь стягувана, державний виконавець не має можливості арештувати відповідний реєстраційний рахунок ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області в органі Держказначейства із подальшим списанням коштів і погашення заборгованості перед стягувачем.

Державний виконавець зазначає, що на теперішній час наявні передбачені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження органом державної виконавчої служби, а тому в порядку ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України просить суд змінити спосіб і порядок подальшого виконання виконавчого документу № 2а-4290/2011, виданого 30.03.2015 року Токмацьким районним судом Запорізької області, з зобов'язання Управління ОСОБА_2 об'єднаногоУПФУ в Запорізької області на стягнення з ОСОБА_2 об'єднаного УПФУ в Запорізької області на користь ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та частини 1 ст.28 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 21.12.2010 р. по 31.12.2010 р. та з 01.01.2011 р. по 18.06.2011 року з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період в розмірі 1052,50 грн.

Згідно відповіді ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за № 914/12 від 13.02.2017 року, до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження № 53314045 від 31.01.2017р. за заявою стягувача ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа № 2а-4290/2011, виданого Токмацьким районним судом Запорізької області 30.03.2015 р., про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 21.12.2010 р. до 31.12.2010р., та з 01.01.2011 р. по 18.06.2011р. з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. На виконання даної постанови управлінням було проведено перерахунок пенсії, в результаті якого донараховано 1052,50 гри. Дані грошові кошти не виплачені стягувачу у звязку з відсутністю бюджетного фінансування на ці видатки. Дана обставина унеможливлює фактичне та повне виконання судового рішення у вигляді зобовязального характеру, оскільки не з вини боржника неможливо забезпечити виплату вищезазначеної нарахованої суми.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд подання без його участі.

В судове засідання стягувач ОСОБА_1 не зявилася, про час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду клопотання про розгляд подання без її участі.

Представник боржника ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не зявився, про час та місце судового розгляду справи була повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд подання без його участі. Також представник боржника надав суду письмові заперечення на подання, зміст яких зводиться до того, що, на його думку, заявник просить суд змінити не спосіб виконання судового рішення, а саме судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження судом під час прийняття постанови.

Дослідивши подання та всі надані докази, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судом встановлено, що постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 05.07.2011 року у справі № 2-а-4290/2011 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Згідно з вказаною постановою, судом зобовязано УПФУ в м. Токмак Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та частини 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 21.12.2010 р. по 31.12.2010 р. та з 01.01.2011 р. по 18.06.2011 р. з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2013 року вищезазначену постанову залишено без змін.

Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 263 КАС містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з частиною четвертою статті 105 КАС адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 162 КАС у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 263 КАС передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження ВП № 53314045 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-4290/2011, виданого 30.03.2015 року Токмацьким районним судом Запорізької області, про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Токмак Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно до ст.6 Закону України" Про соціальний захист дітей війни" та частини 1 ст.28 Закону України " Про соціальний захист дітей війни" та частини 1 статті 28 Закону України " про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 21.12.2010 р. по 31.12.2010р. та з 01.01.2011 р. по 18.06.2011 року з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження № 53314045 від 31.01.2017 р. ОСОБА_2 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було проведено перерахунок пенсії, в результаті якого донараховано 1052,50 гри.

Зазначена сума на час звернення державного виконавця до суду не виплачена у зв'язку з ненадходженням до УПФУ відповідних коштів із державного бюджету.

Відтак, встановлені обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум соціальної допомоги буде здійснена управлінням ПФУ після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Посилання відділу ДВС на неможливість виконання рішення суду зобов'язального характеру щодо проведення соціальних виплат у зв'язку з відсутністю такого виду рішень у визначеному статтею 2 Закону України від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

В даному випадку судом для відновлення права ОСОБА_1 на щомісячну соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про соціальний захист дітей війни», прийнята постанова про зобов'язання органу ПФУ нарахувати та виплатити соціальну допомогу в установленому законом розмірі, що відповідало заявленим у позові вимогам. Розрахунок суми належної ОСОБА_1 соціальної допомоги за спірний період судом не здійснювався, тому, зміна способу виконання такої постанови із зобов'язання виплатити зазначену допомогу на стягнення конкретної суми цієї допомоги, фактично змінює постанову по суті, виходячи при цьому за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судами всіх інстанцій при розгляді справи.

Відтак, суд дійшов висновку, що зміна на підставі статті 263 КАС способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання органу ПФУ здійснити виплату із зобов'язання на стягнення такої виплати є незаконною.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України при вирішенні спорів цієї категорії була неодноразово викладена, зокрема, у постановах від 11 листопада 2014 року №№ 21-394а14, 21-475а14, 13 січня та 17 лютого 2015 року №№ 21-604а14, 21-622а14 відповідно.

Крім того, за змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це завершальна стадія судового провадження. Наведене узгоджується з практикою Європейського суду щодо застосування статті 6 Конвенції, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у справі «Горнсбі проти Греції» цей суд у своєму рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Порядок виконання рішення Європейського суду, яке набуло статусу остаточного, визначається Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до абзацу 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» виконання рішення Європейського суду включає в себе: а) виплату стягувачеві відшкодування та вжиття додаткових заходів індивідуального характеру; б) вжиття заходів загального характеру.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» з метою забезпечення відновлення порушених прав стягувача, крім виплати відшкодування, вживаються додаткові заходи індивідуального характеру: а) відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який стягувач мав до порушення Конвенції і протоколів до неї (restitutio in integrum); б) інші заходи, передбачені у рішенні Європейського суду. Відновлення попереднього юридичного стану стягувача здійснюється, зокрема, шляхом: а) повторного розгляду справи судом, включаючи відновлення провадження у справі; б) повторного розгляду справи адміністративним органом.

Аналізуючи зазначені норми права, вивчені матеріали справи, надані докази по справі, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 263 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення - постанови Токмацького районного суду Запорізької області від 05.07.2011 року у справі № 2-а-4290/2011- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Токмацький районний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: