Справа № 826/1489/17
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1489/17 Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Беспалова О.О. Собківа Я.М. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Державної архітектурно-будівельної інспекції України, ОСОБА_5, представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Центрального територіального управління капітального будівництва до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Північно-український будівельний Альянс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 про визнання протиправними дій та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Центральне територіальне управління капітального будівництва звернувся до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Північно-український будівельний Альянс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 в якому просив: - визнати протиправними дії та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України «Про анулювання дозволу на початок виконання будівельних робіт» від 20.01.2017р № 61; - зобов'язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України включити до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, запис про дозвіл на виконання будівельних робіт від 19.04.2016р. № ІУ 02 на об'єкт «Будівництво житлового комплексу для військовослужбовців з підземним паркінгом та з вбудованими приміщеннями для побутового обслуговування населення по АДРЕСА_1 у Шевченківському районі м. Києва», замовник - Центральне територіальне управління капітального будівництва.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 березня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії та скасовано наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України «Про анулювання дозволу на початок виконання будівельних робіт» від 20.01.2017р. № 61.

Зобов'язано Державну архітектурно-будівельну інспекцію України включити до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, запис про дозвіл на виконання будівельних робіт від 19.04.2016р. № ІУ 02 на об'єкт «Будівництво житлового комплексу для військовослужбовців з підземним паркінгом та з вбудованими приміщеннями для побутового обслуговування населення по АДРЕСА_1 у Шевченківському районі м. Києва», замовник - Центральне територіальне управління капітального будівництва.

Не погодившись з постановою суду, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, ОСОБА_5 та представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 звернулися до суду з апеляційними скаргами, просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 19.04.2016р. Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано Центральному територіальному управлінню капітального будівництва дозвіл на виконання будівельних робіт на об'єкті «Будівництво житлового комплексу для військовослужбовців з підземним паркінгом та з вбудованими приміщеннями для побутового обслуговування населення по АДРЕСА_1, у Шевченківському районі м. Києва» (далі - Об'єкт будівництва) за № ІУ 02.

19.01.2017р. Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві проведено позапланову перевірку дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норма, державних стандартів і правил Товариством з обмеженою відповідальністю «Північно-український будівельний Альянс», Центральним територіальним управлінням капітального будівництва, Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» щодо Об'єкта будівництва, за результатами якої складено відповідний Акт перевірки.

За результатами розгляду службової записки № 40-20/8-17 Департаменту Державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 20.01.2017р. та Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.01.2017р., відповідачем 20.01.2017р. встановлено факт порушення вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідність об'єкта будівництва вимогам будівельних норм, державним стандартів та правил.

У зв'язку з викладеним, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини шостої статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та підпунктом 3 пункту 34 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», прийнято рішення № 129 «Про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт», яким вирішено анулювати дозвіл на виконання будівельних робіт № ІУ02 від 19.04.2016р. «Будівництво житлового комплексу для військовослужбовців з підземним паркінгом та з вбудованими приміщеннями для побутового обслуговування населення по АДРЕСА_1 у Шевченківському районі м. Києва», замовник - Центральне територіальне управління капітального будівництва.

Крім цього, 20.01.2017р. Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано наказ № 61 «Про анулювання дозволу на початок виконання будівельних робіт», яким, відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», на підставі рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу методології введення та адміністрування єдиного реєстру Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України про анулювання дозволу на початок виконання будівельних робіт від 20.01.2017р. № 129, анульовано дозвіл на виконання будівельних робі № ІУ 02 від 19.04.2016р. та виключено з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, запис про дозвіл на виконання будівельних робіт від 19.04.2016р. № ІУ 02 об'єкт «Будівництво житлового комплексу для військовослужбовців з підземним паркінгом та з вбудованими приміщеннями для побутового обслуговування населення по АДРЕСА_1 у Шевченківському районі м. Києва», замовник - Центральне територіальне управління капітального будівництва.

Центральне територіальне управління капітального будівництва, не погоджуючись з прийнятим наказом № 61 від 20.01.2017р. та вважаючи його таким, що підлягає скасуванню звернулось до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992р. № 2780-ХІІ (зі змінами та доповненнями, на час виникнення спірних правовідносин), державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством (далі - Закон № 2780-ХІІ).

Згідно зі статтею 8 Закону № 2780-ХІІ, державне регулювання, зокрема, полягає у контролі за дотриманням законодавства у сфері містобудування, державних стандартів і норм, вимог вихідних даних, затвердженої містобудівної документації та проектів конкретних об'єктів, раціональним використанням територіальних і матеріальних ресурсів при проектуванні та будівництві.

Статтею 15 Закону № 2780-ХІІ передбачено, що компетенція центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю визначається відповідно до закону.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. № 3038-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 3038-VI).

Частиною 1 статті 6 Закону № 3038-VI встановлено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Зміст управління у сфері містобудівної діяльності, державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду включає, зокрема, контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації (пункт 6 частини 1 статті 7 Закону № 3038-VI).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014р. № 294 (далі - Положення №294), державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Основними завданнями Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, зокрема, здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил (пункт 3 Положення № 294).

Пунктом 7 Положення № 294 встановлено, що Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

За визначенням поняття, наведеним у частині 1 статті 41 Закону № 3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (ч. 3 ст. 41 Закону № 3038-VI).

Відповідно до пунктів 1-3 частини четвертої статті 41 Закону № 3038-VI, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

На виконання статті 41 Закону № 3038-VI, Кабінетом Міністрів України постановою від 23 травня 2011 року № 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (далі - Порядок № 553).

Пунктом 2 Порядку № 553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою, відповідно до пункту 7 Порядку № 553, вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

У цьому ж пункті наведено вичерпний перелік підстав призначення та проведення позапланових перевірок, однією з яких є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для проведення перевірки слугувало звернення гр. ОСОБА_5, що надійшло до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № З-3331/7 від 29.12.2016р.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач мав правові підстави для проведення позапланової перевірки.

Згідно з частинами першою та другою статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суд першої інстанції послався на те, що доказів винесення відповідачем припису щодо усунення вказаних порушень не надано, а тому відповідач, приймаючи рішення про анулювання позивачу дозволу на виконання будівельних робіт від 19.04.2016р. № ІУ 02 та наказ від 20.01.2017р. № 61, не дотримався порядку встановленого чинним законодавством, а саме: анулював вказаний дозвіл лише, у зв'язку з встановленням під час перевірки порушень за відсутності факту невиконання позивачем вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

З даним висновком суду, колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 37 вказаного Закону, дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: а) подання замовником заяви про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт; б) наявності відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем (замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання її безвісно відсутньою; в) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Таким чином, п.п. «в» п. 1 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачена можливість за результатами перевірки, а не за результатами не винесення припису, у випадку встановлення порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень анулювати дозвіл на ведення будівельних робіт.

Відтак, наказ про анулювання було прийнято з дотриманням та на підставі положень чинного законодавства, оскільки обов'язковість винесення припису законодавством не вимагається.

Згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 12.03.2011 року, вихідні дані для проектування, експертні висновки до проектно-кошторисної документації на будівництво об'єктів, експертні висновки до проектів містобудівної документації, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом. При цьому, за приписами ч. 1 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження, технічні умови та завдання на проектування.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівні умови та обмеження є основними складовими вихідних даних.

Так, вивченням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що Державною архітектурно-будівельною інспекцією України замовнику будівництва - Центральному територіальному управлінню капітального будівництва та генеральному підряднику - ТОВ «Північно-український будівельний Альянс» видано дозвіл на виконання будівельних робіт із будівництва житлового комплексу для військовослужбовців з підземним паркінгом та вбудованими приміщеннями для побутового обслуговування населення по АДРЕСА_1 у Шевченківському районі м. Києва» від 19.04.2016р. № ІУ 02.

Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 503/0/18/009-11 видані Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Київської міської державної адміністрації 17.01.2011р. (Т.І а.с.16-26), тобто отримані замовником до набрання чинності Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а відтак, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону, вони були чинними протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом, а саме: до 12.03.2013р.

При цьому, проектна документація була розроблена ТОВ «Укрбуд Девелопмент», відповідно до завдання на проектування у 2016 році під керівництвом головного архітектора проекту ОСОБА_9

Тобто, на момент розробки проектної документації вказані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки втратили чинність.

Колегія суддів звертає увагу на те, що, відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», для отримання дозволу подається заява, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою); 3) проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку; 4) копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника, засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації чи капітального ремонту; 5) копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд; 6) інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати.

Зазначений перелік є вичерпним.

Водночас, серед вищевказаного переліку відсутній такий документ як містобудівні умови та обмеження. Таким чином, лише за наслідками перевірки відповідач може встановити, що проектна документація розроблена та затверджена з порушенням встановленого законодавством порядку, а саме: на підставі нечинних вихідних даних - містобудівних умов та обмежень.

Однак, позивачем, ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не надано доказів того, що проектна документація була розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку.

Крім цього, судом першої інстанції не було враховано та не досліджено факт відсутності погоджень чи дозволів на відповідне будівництво від Міністерства культури України.

Так, згідно п. 14 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини», до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить: погодження програм та проектів містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам'ятках національного значення, їх територіях, в історико-культурних заповідниках, на історико-культурних заповідних територіях, у зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програм і проектів, реалізація яких може позначитися на об'єктах культурної спадщини.

Втім, в ході проведення перевірки відповідачем додатково було встановлено, що відповідно до листа Міністерства культури України від 11.01.2017р. № 13/10/55-17 за результатами перевірки електронної бази даних документообігу Міністерства культури України, інших звернень щодо погодження історико-містобудівних обґрунтувань, проектів будівництв, дозволів на проведення земляних робіт за вищевказаною адресою будівництва не надходило, відповідних погоджень чи дозволів Міністерством культури України не надавалось (Т.І а.с.169-170).

Зазначене, додатково підтверджує порушення позивачем містобудівної документації.

Однак, судом першої інстанції не було прийнято до уваги та не надано правової оцінки зазначеному вище порушенню, яке, також, слугувало підставою для анулювання дозволу на ведення будівельних робіт.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що за своєю правовою природою, порушення вимог містобудівного законодавства та містобудівної документації є різними поняттями.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Таким чином, містобудівна документація не тотожна поняттю «містобудівне законодавство». У містобудівній документації не встановлюються порядки і процедури, а також, не встановлюються будівельні норми, державні стандарти і правила. Натомість, містобудівна документація приймається, відповідно до чинного містобудівного законодавства та з урахуванням і дотриманням будівельних норм, державних стандартів і правил.

У відповідності до п. 4 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівні умови та обмеження є частиною детального плану території, тобто частиною містобудівної документації.

Таким чином, використання нечинних містобудівних умов і обмежень при розробці проектної документації є порушенням містобудівної документації і детального плану територій.

Однак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, прирівнявши поняття «містобудівне законодавство» та «містобудівна документація», оскільки перевіркою чітко встановлено порушення саме містобудівної документації, що було однією з підстав для видання наказу про анулювання дозволу на початок виконання будівельних робіт.

Згідно ч. 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України при прийнятті оскаржуваного наказу «Про анулювання дозволу на початок виконання будівельних робіт» від 20.01.2017р № 61 діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та не виходила за межі своїх повноважень, а тому вказаний наказ скасуванню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Державної архітектурно-будівельної інспекції України включити до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, запис про дозвіл на виконання будівельних робіт від 19.04.2016р. № ІУ 02 на об'єкт «Будівництво житлового комплексу для військовослужбовців з підземним паркінгом та з вбудованими приміщеннями для побутового обслуговування населення по АДРЕСА_1 у Шевченківському районі м. Києва», замовник - Центральне територіальне управління капітального будівництва, колегія суддів вважає, що вказана позовна вимога є похідної від попередньої, а тому, також, задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Таким чином, аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги Центрального територіального управління капітального будівництва, а тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційних скаргах спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України, ОСОБА_5, представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 березня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову Центрального територіального управління капітального будівництва - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Беспалов О.О. Собків Я.М.

Повний текст постанови виготовлено 10.04.2017 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Беспалов О.О.

Собків Я.М.