Справа № 819/1674/16
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року Справа № 876/2576/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 30.06.2016 року №1, яким нараховано податок на землю в розмірі 116232,09 гри.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС № 1 від 30.06.2016 р.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що п.284.1 ст. 284 ПК України визначено, що органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території. Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам. Нові зміни щодо зазначеної інформації надаються до 1 числа першого місяця кварталу, що настає за звітним кварталом, у якому відбулися зазначені зміни.

Згідно п.271.1 ст.271 ПКУ базою оподаткування плати за землю є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом ХІІІ Кодексу; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до п.286.1 ст.286 ПКУ підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.286.5 ст.286 ПКУ нарахування плати за землю фізичним особам проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному ст. 58 ПКУ.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.11.13 року №13366272 фізичній особі платнику податків ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 2,8464 га за адресою: АДРЕСА_1 за кадастровим номером НОМЕР_2; дата реєстрації земельної ділянки 03.12.2007 року; цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Тернопільською ОДПІ від 08.04.2016 року №13768/7/13-051 був направлений запит до відділу Держгеокадастру у Тернопільському районі Тернопільської області та отримано відповідь від 13.04.2016 року за №8-1916-99.5-764/2-16 інформація про нормативну грошову оцінку земель в межах населених пунктів Тернопільського району згідно додатку що додається на 1 арк., де використано показник вартості земель для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яким визначено нормативно грошову оцінку для земель комерційного призначення на території Смиковецької сільської ради у сумі 4083500,00 грн. за 1 га.

Відповідно до Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року за №548 «Про затвердження класифікації видів цільового призначення земель» земельні ділянки з цільовим призначенням: «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» - у державному земельному кадастрі відноситься до земель громадської забудови (землі, які використовуються для розміщення громадських будівель і споруд (готелів, офісних будівель, торгівельних будівель, для публічних виступів, для музеїв та бібліотек, для навчальних та дослідних закладів, для лікарень та оздоровчих закладів), інших об'єктів загального користування).

Контролюючим органом було повторно направлено запит до відділу Держгеокадастру у Тернопільському районі Тернопільської області та отримано відповідь від 28.09.2016 року №8-1916-99.5-1323/2-16 де вказано, що у відділу Держгеокадастру у Тернопільському районі відсутня розроблена Технічна документація про нормативну грошову оцінку земель земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3

Крім того, апелянт зазначає, що нормативна грошова оцінка в 163,34 грн. за 1 кв.м. землі прийнято за середню (базову) для розрахунків оцінки земельних ділянок с. Смиківці, станом на 01.01.2016 року, згідно розробленої ДП «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» технічної документації з нормативної грошової оцінки земель с. Смиківці, середня грошова оцінка 1 га с/г угідь становить: рілля - 27593,97 грн.; пасовища - 19350,98 грн.; багаторічні осадження - 18001,25 грн. Вартість 1 кв.м. земель комерційного призначення становить 408,35 гри.

Отже, твердження суду, що нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки не була проведена не відповідає дійсності.

Рішенням Смиковецької сільської ради від 14.07.2015 року за №430 «Про затвердження ставок місцевих податків і зборів» встановлено ставку для земельних ділянок громадського призначення в розмірі 1% від їх нормативної грошової оцінки.

Згідно відповіді від 18.01.2017 року №29. Смиковецької сільської ради рішення Смиковецької сільської ради від 14.07.2015 року за №430 «Про затвердження ставок місцевих податків і зборів», було оприлюднено з 15.07.2015 року методом розміщення на дошці оголошень в центрі с. Смиківці та на інформаційному стенді в приміщенні Смиковецької сільської Ради. Хоча суд стверджує що відповідачем не надано, а судом не здобуто доказів про опублікування рішення Смиковецької селищної ради щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

В адміністративному позові повивач стверджував що податкове повідомлення-рішення №1 від 30.06.2016 року отримав в Тернопільській ОДПІ лише 05.10.2016 року. Однак той факт, що позивачем отримано податкове повідомлення-рішення лише 05.10.2016 року ніяким чином не порушує його прав та обов'язків та не може бути підставою для визначення грошового зобов'язання з земельного податку неправомірним. Більше того, Тернопільською ОДПІ від 20.09.2016 року №15958-17 було сформовано податкову вимогу та вручено позивачу через поштове відділення 23.09.2016 року, хоча про доведений факт суд нічого не згадує в своїй постанові.

Відповідно до Наказу міністерства фінансів України від 28.12.2015 року №1204 «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних із порушенням податкового або іншого законодавства за встановленою формою, затвердженою в додатку І до даного Наказу (ППР №1 від 30.06.2016 року).

Згідно ст. 285 ПКУ базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року.

Відповідно до податкового повідомлення - рішення №1 від 30.06.2016 року вказано п.288.7 ст.288 ПКУ податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовуються відповідно до вимог ст.. 285- 287 ПКУ.

Отже, твердження суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення не містить вказівки на податковий період та що контролюючим органом порушено порядок надіслання (вручення) податкового повідомлення-рішення не відповідає дійсності.

Виходячи з наведеного та враховуючи те, що у сфері податкових правовідносин дія презумпція добросовісності платника, яка полягає у тому, що правовим захистом користуються платники, які у повному обсязі виконують свої обов'язки з правильного нарахування, утримання, повного і своєчасного перерахування до бюджету податків і зборів. Особи, які недобросовісно виконують свої податкові обов'язки, не можуть мати тотожний обсяг прав, яким наділені добросовісні платники.

Оскільки ОСОБА_1 знав про своє грошове зобов'язання із земельного податку на багато раніше ніж він стверджує, то даний факт засвідчує його незаконне ухилення від сплати земельного податку в сумі 116232,09 грн.

Враховуючи викладене просить постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від26.01.2017 р. скасувати та винести нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платин податків НОМЕР_1), як фізична особа є платником податків, в т.ч. земельного податку з фізичних осіб. Відповідно до позивача від 11.08.2015 р. (вх. Тернопільська ОДПІ № 6976 від 11.08.2015) «Про нарахування земельного податку» Тернопільською ОДПІ на підставі ст.ст. 286, 287 ПК України сформовано податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 1 від 30.06.2016 р., яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання з плати за землю на 2016 рік в розмірі 116232,09 грн., яке було отримане позивачем 05.10.2016 р. в приміщенні Тернопільської ОДПІ ТУ ДФС у Тернопільській області.

В порядку адміністративного оскарження скарга (заява) позивача залишена без задоволення, а податкове спірне повідомлення-рішення без змін.

Розглядаючи спір судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до підпункту 14.1.72. пункту 14.1. ст. 14 ПК України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Згідно із пунктом 291.1. ст. 269 ПК України платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі. Статтями 125, 126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до пункту 287.1. ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно із пунктом 270.1. ст. 270 ПК України об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Судом першої інстанції з'ясовано, що згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.11.2013 р. № 13366272 фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 2,8464 га за адресою: АДРЕСА_1 за кадастровим номером НОМЕР_2; дата реєстрації земельної ділянки 03.12.2007 р.; цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

При цьому, суд правильно вказав, що пунктом 271.1. ст. 271 ПК України визначено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Крім того, рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (п. 271.2. ст. 271 ПК України). Відповідно до пункту 286.1. ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом першої інстанції встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що Тернопільською ОДПІ від 08.04.2016 р. за № 13768/7/13-051 направлений запит до відділу Держгеокадастру у Тернопільському районі Тернопільської області, і згідно даного запиту отримано відповідь від 13.04.2016 р. за № 8-1916-99.5-764/2-16 «Інформації про розрахунок грошової оцінки сільськогосподарських угідь та базову вартість земель населених пунктів на території Тернопільського району на 2016 рік» використано показник вартості земель для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яким визначено нормативно грошову оцінку для земель комерційного призначення на території Смиковецької сільської ради в сумі 4083500,00 грн. за 1 га. На підставі чого та відповідно до заяви платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 від 11.08.2015 р. «Про нарахування земельного податку» Тернопільською ОДПІ керуючись ст.ст. 286, 287 ПК України сформовано податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 1 від 30.06.2016 р., яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання з плати за землю на 2016 рік в розмірі 116232,09 грн. Після чого відповідачем повторно було направлено запит до відділу Держгеокадастру у Тернопільському районі Тернопільської області, згідно даного запиту отримано відповідь від 28.09.2016 р. за №8-1916-99.5-1323/2-16 в якій вказано, що в остатнього відсутня Технічна документація про нормативну грошову оцінку земель земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 та що вартість 1 кв.м. земель комерційного призначення становить 408,35 грн.

З огляду на це суд першої інстанції правильно вважав, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка належить позивачу, не проводилась. Однак, контролюючим органом в порушення норм ст. 271 ПК України при розрахунку земельного податку було використано «Інформацію про розрахунок грошової оцінки сільськогосподарських угідь та базову вартість земель населених пунктів на території Тернопільського району на 2016 рік» одержану від відділу Держгеокадастру у Тернопільському районі Тернопільської області згідно листа від 13.04.2016 р. № 8-1916-99.5-764/2-16, та за базу оподаткування взято показник вартості земель для обслуговування будівель торгівлі, що не передбачено Податковим кодексом України.

Крім того суд першої інстанції вірно зазначив, що пунктом першим розділу III Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 р. № 1204, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 р. за № 124/28254 (далі - Порядок № 1204) визначено, що структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення відповідно до Кодексу, роздруковує його у двох примірниках (податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» - в одному примірнику) та після погодження з підрозділами правової роботи передає на підпис керівнику(заступнику керівника) контролюючого органу, а складене відповідно до Митного кодексу України - керівнику або виконуючому його обов'язки. Після підписання податкове повідомлення-рішення (крім податкового повідомлення-рішення за формою «Ф») не пізніше наступного робочого дня надсилається (вручається) платнику податків. Податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» надсилається (вручається) платнику податків у терміни, встановлені Кодексом для податків на майно фізичних осіб.

Відповідно до пп. 265.1.3. п. 265.1. ст. 265 ПК України податок на майно складається в т.ч. з плати за землю. Згідно з підпунктом 266.1.1. пункту 266.1. ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Підпунктом 14.1.129-1 пункту 14.1. ст. 14 ПК України визначено, що об'єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють серед інших будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування.

Оскільки, як уже зазначалось вище цільове призначення земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2 є «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», а відповідно до підпункту 266.7.2. пункту 266.7. ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком), і пунктом третім розділу III Порядку № 1204 визначено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків - фізичній особі, якщо його вручено особисто такій фізичній особі чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження такої фізичної особи з повідомленням про вручення, та судом першої інстанції встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «Ф» винесене 30.06.2016 р., однак доказів того, що відповідачем було надіслано (вручено) платнику податку вказане податкове повідомлення - рішення до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) судом не здобуто, а відповідачем не надано, то суд правильно вважав, що відповідачем порушено також і порядок надіслання (вручення) податкового повідомлення-рішення позивачу.

Враховуючи те, що на момент нарахування котролюючим органом позивачу земельного податку була відсутня Технічна документація про нормативну грошову оцінку земель земельної ділянки, яка належить позивачу, а при розрахунку земельного податку контролюючим органом в порушення норм ст. 271 ПК України взято показник вартості земель для обслуговування будівель торгівлі, що не передбачено Податковим кодексом України, а також те, що відповідачем належним чином позивачу не було надіслано (вручено) оскаржуване податкове повідомлення - рішення, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області - залишити без задоволення, а постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року по справі № 819/1674/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Н.В. Ільчишин

Т.І. Шинкар

Повний текст виготовлений 06.04.2017 року