Справа № 185/8273/16-а(2-а/185/511/16)
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 березня 2017 року м. Київ К/800/9210/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року

у справі № 185/8273/16-а(2-а/185/511/16)

за позовом ОСОБА_1

до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», визнати період роботи з 14 лютого 1983 року по 13 жовтня 1986 року в Павлоградському підприємстві 03670 обласного управління грузового автотранспорту на посаді водія великовагових автомобілів безпосередньо водієм великовагових автомобілів зайнятого в технологічному процесі на шахтах по вивезенню породи та період роботи з 20 листопада 1986 року по 01 липня 1998 року в Павлоградському автотранспортному підприємстві 31208 на посаді водія на будь яких марках автобусів в АК № 3, роботою безпосередньо водієм міського пасажирського автотранспорту, зайнятість яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення у відповідності до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язати відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» час роботи на посаді водія великовагових автомобілів зайнятого в технологічному процесі на шахтах з 14 лютого 1983 року по 13 жовтня 1986 року та час роботи водія міського пасажирського автотранспорту з 20 листопада 1986 року по 01 липня 1998 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дня виникнення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 01 жовтня 2016 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року, постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення яким позов задоволено часково.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга позивача, в якій він, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції скасувати, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги обгрунтовані тим, що відмова відповідача здійснити призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є неправомірною.

Як видно з оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, позивач 16 вересня 2016 року звернувся до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідач своїм листом від 23 вересня 2016 року № 7188/05/18 відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки в наданих документах відсутня інформація, яка б свідчила про роботу позивача в якості водія саме великовантажних автомобілів, зайнятого у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв та водія міського пасажирського транспорту.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з 14 лютого 1983 року по 13 жовтня 1986 року позивач працював водієм третього класу автомобільної колони № 3 Павлоградського АТП 03670, яке наказом від 29 квітня 1986 року перейменовано в АТП 21261.

Згідно з архівної довідки, виданої на підставі первинних документів, ОСОБА_1 з лютого 1983 року по вересень жовтень 1986 отримував заробітну плату в Павлоградському АТП 11261.

Крім того, особистою карткою позивача підтверджено, що він працював з 14 лютого 1983 року водієм 3 класу, а з 01 квітня 1989 року водієм 2 класу.

Разом з тим, архівною довідкою № Б-493 від 23 серпня 2016 року виданою архівним відділом Павлоградської міської ради підтверджено, що ОСОБА_1 працював водієм 3 класу повну зайнятість. Сумісництва посад, відпусток без збереження заробітної плати не було.

Вказані документи свідчать про те, що позивач у період з 14 лютого 1983 року по 13 жовтня 1986 року працював в Павлоградському АТП водієм 3 класу повну зайнятість. Сумісництва посад, відпусток без збереження заробітної плати не було.

Як показали свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які працювали разом з позивачем у Павлоградському АТП, що підтверджується копією їх трудової книжки, ОСОБА_1 працював разом з ними на вантажному автомобілі «КРаЗ» протягом 3-4 років. Їх робота, в тому числі позивача, полягала у вивезенні породи з шахти.

Ухвалюючи рішення про часкове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що згідно з п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

П. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутності необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Також, п. 18 Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що надані позивачем документи підтверджують факт роботи його в у період з 14 лютого 1983 року по 13 жовтня 1986 року в Павлоградському АТП водієм 3 класу повну зайнятість, а показання свідків підтверджують його зайнятість у технологічному процесі водієм великовагових автомобілів, тому суд апеляційної інстанції обгрунтовано погодився з висновком суду першої інстанції про те, що, період роботи позивача з 14 лютого 1983 року по 13 жовтня 1986 року підлягає зарахуванню до стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи позивача з 20 листопада 1986 року по 01 липня 1998 року, судом апеляційної інстанції встановлено, що з 20 листопада 1986 року по 01 липня 1998 року позивач працював водієм третього класу автомобільної колони № 3 Павлоградського АТП 21308. 01 квітня 1989 року йому присвоєно кваліфікацію водія 2 класу, а 01 липня 1998 року звільнено за власним бажанням.

Згідно з архівною довідкою від 23 серпня 2016 року № Б-497 за період роботи позивача його повна зайнятість на підприємстві підтверджується наказами з особового складу, табуляграмами, особовою карткою за 1986-1998 роки. Також, у довідці зазначено, що заробітна плата за вищезазначений період нараховувалась по табуляграмам, тому професію, доплати за шкідливі умови праці та інші види оплати праці архівний відділ розшифрувати не має можливості у зв'язку з відсутністю розшифровок кодів в табуляграмах. Також, архівним відділом Павлоградської міської ради надано довідки про заробітну плату позивача за 1986-1998 роки.

Ці документи свідчать про те, що позивач у період з 20 листопада 1986 року по 01 липня 1998 року працював в Павлоградському АТП водієм 3 та з 01 квітня 1989 року 2 класу повну зайнятість.

Як показали свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які працювали разом з позивачем у Павлоградському АТП, що підтверджується копією їх трудової книжки, ОСОБА_1 з 1986 року працював водієм на автобусі марки «Ікарус» по міському маршруту № 1 у м. Павлоград та здійснював перевезення пасажирів на міському транспорті.

Тобто, зазначене свідчить про те, що позивач з 20 листопада 1986 року працював у Павлоградському АТП 21308 водієм 3 класу повну зайнятість, а показання свідків підтверджують його зайнятість водієм міського пасажирського транспорту на автобусі марки «Ікарус».

Відмовляючи в задоволені позову в цій частині, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідно до Порядку застосування списків № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників при розрахунку стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

П. 4.5 Порядку № 383 встановлено, якщо з 21 серпня 1992 року атестація не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком № 383.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 (далі - Порядок № 442) Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) № 41 від 1 вересня 1992 року (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Тобто, умовою для зарахування трудового стажу до стажу, який дає право на призначення пенсію за віком на пільгових умовах є наявність відомостей щодо проведення атестації робочого місця.

Враховуючи те що, судом апеляційної інстанції встановлено, що архівні довідки видані архівним відділом Павлоградської міської ради не містять інформації про проведення Павлоградським АТП атестації робочого місця позивача, таких записів не містить і трудова книжка позивача, а тому суд апеляційної інстанцї дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те що, період роботи з 21 серпня 1992 року і по 01 липня 1998 року до пільгового стажу позивача не може бути зараховано.

Доводи касаційної скарги висновку суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновку суду апеляційної інстанції та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суд апеляційної інстанції неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року у справі № 185/8273/16-а(2-а/185/511/16).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед