Справа № 521/21667/16-а
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 521/21667/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Поліщук І.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Малиновському районі м. Одеси на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 17 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до управління Пенсійного Фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року ОСОБА_5 (надалі позивач) звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного Фонду України в Малиновському районі м. Одеси (надалі відповідач, УПФ) в якому просила:

- визнати дії УПФ щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою КМ України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» - протиправними;

- скасувати рішення УПФ від 15.12.2016 року №154335;

- зобовязати УПФ провести перерахунок пенсії позивачу, відповідно до постанови КМ України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії, в розмірі 82% від заробітної плати державного службовця, починаючи з 01.12.2015 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою КМ України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивач звернулась до УПФ з заявою про перерахунок пенсії, але рішенням УПФ було відмовлено у проведенні перерахунку. Позивач вважає дії відповідача неправомірними, такими, що порушують і обмежують її права, та суперечать Конституційним нормам.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.01.2017 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, УПФ подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в УПФ та одержує пенсію за віком, яка призначена відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ у розмірі 82% від заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

14.12.2016 року позивачка звернулася до УПФ із заявою про перерахунок пенсії внаслідок збільшення заробітної плати та надала довідку №9-62/39 від 14.12.2016 року про заробітну плату.

Рішенням УПФ №154335 від 15.12.2016 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки такий вид перерахунку не передбачений статтею 37-1 Закону України «Про державну службу». В рішенні зазначено, що раніше призначені пенсії не перераховуються з 01.06.2015 року згідно з п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ. Також, роз'яснено, що постановою КМ України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013 внесені зміни до постанови КМ України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року №865, якими скасовано здійснення перерахунків пенсії, в тому числі і для державних службовців при підвищенні окладів та наданні нових довідок; виключений також пункт 4, який встановлював порядок перерахунку пенсій.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у перерахунку його пенсії, як державному службовцю.

Колегія суддів не може погодитись з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року (в редакції чинній на час призначення пенсії позивача) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не меншу 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового(чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90 відсотків посадового(чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

16.01.2003 року Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року був доповнений ст.37-1, яка в редакції, до 01.01.2015 року передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно п.4 постанови КМ України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» (надалі Постанова №865) в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України №432-IV від 16.01.2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

Отже, з наведених норм вбачається, що законодавцем було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01.01.2015 року, були внесені зміни до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року і викладено статтю у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Зазначені зміни Конституційним судом України в установленому порядку неконституційними не визнавалися, а тому є чинними.

Також постановою КМ України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (надалі Постанова №1013), яка діє з 15.12.2015 року, було внесено зміни до Постанови №865, а саме, виключено пункт 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу».

Зазначеною Постановою №1013 врегулюванні лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Отже, враховуючи наведене, на час звернення позивача до УПФ із заявою про перерахунок пенсії, норми законодавства на які посилається позивач, та які визначали право позивача на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою були фактично скасовані, а порядок та умови перерахунку призначених пенсій державним службовцям закріплено за Кабінетом Міністрів України.

Разом з цим, Кабінетом Міністрів України умови та порядок проведення такого перерахунку визначенні не були.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що з 15.12.2015 року право позивача на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою, законодавством визначено не було, а правові підстави здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі поданої нею довідки були відсутні.

Також колегія суддів звертає увагу, що з 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року.

У зв'язку з набуттям чинності зазначеного Закону, положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст.90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01.05.2016 Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст.90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року також відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення УПФ, яким відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, є обґрунтованим та правомірним, правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі ст.37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, що діяв на час призначення пенсії, та Постанови №1013, як просить позивач у своєму адміністративному позові відсутні, оскільки право позивача на момент її звернення із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою, законодавством визначено не було, а правові підстави здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі поданої ним довідки у відповідача були відсутні.

Щодо посилання позивача на те, що відповідно до ст.22 Конституції України відмова пенсійного органу у здійсненні перерахунку пенсії позивача приводить до звуження змісту та обсягу його конституційних прав на пенсійне забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.

У п.2.2 рішення Конституційного Суду України №20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (п.п.2, 3 ст.116 Конституції України).

У Рішенні Конституційного Суду України №2-рп/99 від лютого 1999 року у справі про комунальні послуги, Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до п.3 ст.116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України (384/2011) бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України.

Отже, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Також, відповідно рішенню Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, враховуючи те, що Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року є чинним, та те, що відповідно до приписів ст.90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям, беручи до уваги позицію Конституційного Суду України, колегія суддів вважає посилання позивача на звуження її прав та соціальних гарантій помилковими, оскільки саме Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходи щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту, а наслідки внесення змін до законодавства, що врегульовували правовідносини, пов'язані з пенсійним забезпеченням державних службовців не відносяться до компетенції відповідача.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ч.1 ст.202, ст.207, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Малиновському районі м. Одеси - задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 17 січня 2017 року - скасувати.

Винести по справі нову постанову, якою відмовити ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 07 квітня 2017 року.

Головуючий суддя:ОСОБА_1
Суддя: Суддя: ОСОБА_3 ОСОБА_2