Справа № 823/1931/16
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року справа № 823/1931/16

м. Черкаси

15 год. 25 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

секретаря Тараненка М.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2 РДА Черкаської області ОСОБА_3, ОСОБА_4 за довіреностями,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Черкаської області про скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1, в якій просить визнати протиправним та скасувати розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації Черкаської області Про оголошення догани ОСОБА_1О. від 12.10.2016 №93-к.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що розпорядженням голови ОСОБА_2 РДА Черкаської області від 12.10.2016 №93-к ОСОБА_1 оголошено догану за відсутність на робочому місці 10.10.2016 більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин. Вказане розпорядження на думку позивача є протиправним, оскільки відповідачем жодним чином не були зясовані обставини вчинення проступку та їх поважність, не визначено ступінь тяжкості вчиненого проступку та вини, що як наслідок стало підставою порушення його гарантій, як державного службовця. Крім цього наголосив, що в порушення вимог ст.ст.73-76 Закону України «Про державну службу» відповідач жодного разу не викликав його на засідання дисциплінарної комісії (тим самим позбавив можливості надати письмові пояснення з приводу відсутності на робочому місці 10.10.2016 року), не надав для ознайомлення матеріали дисциплінарної справи та не направив рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Також зазначив, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.12.2016 у справі № 823/1674/16 (залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017) за його позовом до ОСОБА_2 РДА Черкаської області про оскарження дій відповідача щодо свого звільнення, повністю були спростовані підстави, які лягли в основу оскаржуваного розпорядження, що є підставою для його скасування.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову ОСОБА_1 заперечили повністю з підстав викладених у запереченні та просили суд залишити його без задоволення, додатково наголосили, що оскаржуване розпорядження є правомірним та таким, шо не підлягає скасуванню, оскільки 10.10.2016 позивач дійсно був відсутній на робочому місці без поважних причин більше трьох годин, що підтверджено відповідним актом.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Суд встановив, що розпорядженнями голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Черкаської області від 12.10.2016 № 93-к ОСОБА_1 оголошено догану за відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, підстава акт про відсутність на робочому місці від 10.10.2016.

Вважаючи, що оскаржуване розпорядження було прийнято безпідставно, а отже є протиправним, ОСОБА_1 звернувся з відповідним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів зі сторони субєкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.3 КАС публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Будь-яка публічна служба є державною службою.

Правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях регламентовано Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (надалі Закон № 889-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону № 889-VIII, державна служба України - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави. Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

У відповідності до п.10 ч.1 ст.2 Закону № 889-VIII, службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов'язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Статтею 64 Закону № 889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (ч.1 ст.65 Закону № 889-VIII).

Дисциплінарним проступками є: порушення Присяги державного службовця, невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, недотримання правил внутрішнього службового розпорядку, прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин (п. 1, 5, 6, 12 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII).

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.66 вказаного Закону до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, субєктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Частинами 6, 7 ст.66 Закону № 889-VIII зазначено, що дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії. За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Тобто, з урахуванням вимог ст. ст.65, 66 Закону № 889-VIII при вчиненні державним службовцем дисциплінарного проступку, як прогул без поважних причин, субєкт призначення або керівник державної служби такому державному службовцю може оголосити догану за поданням дисциплінарної комісії.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ, як це визначено ч.1 ст.69 Закону України Про державну службу.

Дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ, під час визначення виду дисциплінарного стягнення повинна враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обовязків. Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця (ч. 1 ст.67 Закону № 889-VIII).

У відповідності до ч.1 ст.73 Закону № 889-VIII, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити ряд інформації, яка визначена ч.2 ст.73 Закону № 889-VIII, зокрема: підстави для відкриття дисциплінарного провадження, характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця, відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень, інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, тощо. Результатом розгляду дисциплінарної справи є подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для субєкта призначення.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення суб'єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі (ч.ч.1 та 2 ст.75 Закону № 889-VIII).

Як передбачено ст. 76 Закону № 889-VIII, державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення. За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження, як передбачено ч.1 ст.77 Закону № 889-VIII приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб'єкта призначення.

Аналіз вищевказаних положень Закону № 889-VIII дає суду підстави зробити висновок, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця та бути застосованим тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Суд зазначає, що підстави для звільнення від доказування визначені ст.72 КАС України.

Так, ч.1 вказаної статті передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд встановив, що в листопаді 2016 ОСОБА_1 звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з позовною заявою до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Черкаської області, треті особи: профспілкова організація ОСОБА_2 районної державної адміністрації, первинна профспілкова організація Управління агропромислового розвитку ОСОБА_2 районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, визнання розпорядження протиправним та його скасування, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобовязання вчинити дії (адміністративна справа № 8231674/16).

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.12.2016 у справі № 823/1674/16 залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 адміністративний позов ОСОБА_5 задоволено частково:

- визнано дії ОСОБА_2 районної державної адміністрації Черкаської області по звільненню заступника начальника управління начальника відділу координації землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель управління агропромислового розвитку ОСОБА_2 районної державної адміністрації Черкаської області ОСОБА_1 неправомірними;

- визнано протиправним та скасовано розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації Черкаської області Про звільнення ОСОБА_1О. від 31.10.2016 №97-к;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління начальника відділу координації землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель управління агропромислового розвитку ОСОБА_2 районної державної адміністрації Черкаської області з 01.11.2016;

- стягнуто з ОСОБА_2 районної державної адміністрації Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 8 834 грн. 40 коп. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Постанова суду в адміністративній справі № 823/1674/16 набрала законної сили 28.02.2017, а отже є обовязковою для виконання на всій території держави.

Вказаним рішенням суду встановлено, що 22.09.2004 позивач прийняв присягу державного службовця.

Розпорядженням ОСОБА_2 РДА Черкаської області від 05.10.2015 № 89-к ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника начальника відділу координації землеустрою та державного контролю за використанням і охороною земель управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації, як такого, що перебуває у кадровому резерві.

Розпорядженням голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Черкаської області від 09.06.2016 № 50-к, позивачу присвоєно 6 ранг державного службовця (категорія Б).

07.10.2016 ОСОБА_1 подав заяву про надання відпустки без збереження заробітної плати терміном на один день 10.10.2016 року.

10.10.2016 о 12:18 ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 склали акт про відсутність на робочому місці, в якому зазначили, що позивач 10.10.2016 з 08:00 год. був відсутній на робочому місці без поважних причин та без попередження керівництва. 11.10.2016 ОСОБА_9 та ОСОБА_4 склали акт про відмову підпису, в якому зазначили про те, що позивач відмовився підписати акт про відсутність його на робочому місці 10.10.2016.

О 14:45 год. 10.10.2016 ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 склали акт про передачу заяви, в якому зазначили, що 10.10.2016 о 14:45 год. ОСОБА_8 принесла до сектору з питань управління персоналом апарату райдержадміністрації заяву ОСОБА_1 про надання відпустки без збереження заробітної плати на один календарний день 10.10.2016.

Згідно з протоколом засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ОСОБА_2 райдержадміністрації від 11.10.2016 № 2 відкрито дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_5 на підставі п. 12 ч. 2 статті 65 Закону України Про державну службу - прогул державного службовця без поважних причин.

Розпорядженнями голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Черкаської області від 12.10.2016 № 93-к ОСОБА_1 оголошено догану за відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, підстава акт про відсутність на робочому місці від 10.10.2016.

Розпорядженням голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Черкаської області від 12.10.2016 № 94-к ОСОБА_5 попереджено про неповну службову відповідність.

13.10.2016 о 15 год. 22 хв. ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було складено акт про відсутність на робочому місці, в якому зазначено, що 13.10.2016 з 08:00 год. позивач був відсутній на робочому місці без поважних причин, без попередження безпосереднього керівництва та сектору з питань управління персоналом апарату райдержадміністрації. 17.10.2016 було складено акт про відмову підпису, в якому зазначено, що 13.10.2016 ОСОБА_1 відмовився підписати акт про його відсутність на робочому місці 13.10.2016.

Згідно з протоколом засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ОСОБА_2 райдержадміністрації від 17.10.2016 №3 відкрито дисциплінарне провадження щодо позивача на підставі п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України Про державну службу.

Протоколом засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ОСОБА_2 райдержадміністрації від 26.10.2016 № 4 рекомендовано відсторонити позивача від посадових обовязків та порушено питання про звільнення ОСОБА_5 з займаної посади.

В подальшому, 31.10.2016 головою ОСОБА_2 районної державної адміністрації Черкаської області було винесено розпорядження від 12.10.2016 № 97-к , яким на підставі п. 4 ч. 1 ст. 83, п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України Про державну службу звільнено позивача - заступника начальника управління начальника відділу координації землеустрою та державного контролю за використанням і охороною земель управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації, із займаної посади 31.10.2016 року за вчинення дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення. Підстава: акти про відсутність на робочому місці від 10.10.2016 та від 13.10.2016.

Залишаючи в силі постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13.12.2016 у справі № 823/1674/16 Київський апеляційний адміністративний суду в своїй ухвалі від 28.02.2017 зазначив, що 10.10.2016 та 13.10.2016 позивач приймав участь у конкурсі на заняття вакантної посади голови Камянської районної державної адміністрації (підтверджується відеозаписом з офіційного веб-сайту Національного агенства Укарїни з питань державної служби), що на думку колегії суддів є поважною причиною відсутності та не може вважатися прогулом та бути підставою для його звільнення за п. 12 ч. 2 ст. 65 Закону України Про державну службу та лише свідчить про реалізацію позивачем свого права на просування по службі.

В своєму рішенні колегія суддів апеляційної інстанції зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження відсутності позивача на роботі 10.10.2016 та 13.10.2016 без поважних на те причин - оскільки факт відсутності позивача на робочому місці 10.10.2016 та 13.10.2016 без поважних причин відповідачем не доведено, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оскаржуваного розпорядження відповідача та відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 за систематичне (повторно протягом року) вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п.12 ч.2 ст. 65 цього Закону (прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин).

Системний аналіз положень чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а також комплексне дослідження матеріалів справи дає суду підстави зробити висновок, що оскільки підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження став акт від 10.10.2016 про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці більше трьох годин, а також беручи до уваги, що вказана обставина в повному обсязі була спростована постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.12.2016 у справі № 823/1674/16 залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017, то суд дійшов висновку, що розпорядження ОСОБА_2 РДА Черкаської області від 12.10.2016 №93-к Про оголошення догани ОСОБА_1О. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Більш того суд переконаний, що позивач вжив всіх вичерпних заходів щодо інформування керівництва районної державної адміністрації щодо поважності причин своєї відсутності на робочому місці 10.10.2016 та 13.10.2016, які натомість безпідставно були залишені відповідачем поза увагою.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 РДА Черкаської області не довела, що під час вчинення дій з приводу яких подано позов, вона діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вимоги ОСОБА_1О є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації Черкаської області від 12.10.2016 № 93-к «Про оголошення догани ОСОБА_1О.».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 районної державної адміністрації Черкаської області (ідентифікаційний код - 04061323) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) сплачений ним судовий збір за подання даного позову в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 21 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлений 04.04.2017 року