Справа № 350/1524/16-а,2-а/350/12/17
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Справа № 876/4220/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області на постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 13.03.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2; зобовязати відповідача зарахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників період роботи з 06.04.2001 року по 02.01.2002 року на посаді електромонтера з обслуговування бурових 5 розряду у ВАТ «Спец УБР»; зобовязати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 24.11.2016 року.

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області постановою від 13.03.2017 року позов задовольнив повністю.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку та просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийнявши нову постанову про відмову в позові.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що в матеріалах справи відсутні підтвердження атестації робочого місця позивача, робота на якому, на думку суду першої інстанції, підлягає зарахування в пільговому обчисленні.

Справа розглядалася в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 17.11.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування періоду роботи з 06.04.2001 року по 06.01.2002 року у ВАТ «Спец УБР» до стажу роботи, що дає право для призначення пенсії на пільгових умовах по Списку № 2 та призначення такої пенсії.

Листом від 30.11.2016 року відповідач відмовив в задоволенні його заяви, посилаючись на те, що відсутні відомості про атестацію робочого місця, на якому позивач працював у ВАТ «Спец УБР», а відтак, згідно чинного законодавства немає підстав для зарахування періоду роботи на вказаному підприємстві до пільгового стажу.

Крім того, у тому ж листі відповідач зазначив, що згідно наданих позивачем документів неможливо визначити право на пенсію на пільгових умовах, а уточнююча довідка про пільговий характер роботи у ВАТ «Спец УБР» не надана.

Згідно зі статтею 100 від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі ОСОБА_2 № 1788-ХІІ) особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як видно із матеріалів справи, позивач народився 23.11.1961 року, тобто на момент прийняття рішення відповідачем про відмову у призначенні пільгової пенсії позивачу, останньому виповнилося 55 років.

Відповідачем не заперечується наявність у позивача сукупного пільгового стажу, який враховується при призначенні пільгової пенсії, тривалістю 12 років 1 місяць.

При цьому спірним залишається врахування до пільгового стажу періоду роботи позивача на території Російської Федерації на підприємстві ВАТ «Спец УБР» електромонтером з обслуговування бурових 5 розряду з 06.04.2001 року по 06.01.2002 року.

Професія електромонтера з обслуговування бурових передбачена пунктом 12.1а підрозділу 1 Розділу ХІІ «Буріння, видобування та перероблення нафти, газу та газового конденсату, перероблення вугілля та сланцю» Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36.

Робота позивача у спірний період електромонтером з обслуговування бурових підтверджується записами у трудовій книжці позивача, а також архівною довідкою архівного відділу Адміністрації міста Нижнєвартовська (Російська Федерація) від 15.09.2014 року № с/о-194, наказом від 09.04.2001 року № 122-к Ват «СПЕЦ УБР», наказом № 378-к ВАТ «СПЕЦ УБР», копії яких були надані відповідачу та які є в матеріалах справи.

Однією з підстав для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідач зазначив неможливість визначити право на пенсію на пільгових умовах.

Проте, на думку колегії суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, відповідач, допускаючи таке нечітке формулювання причин відмови у призначенні пенсії, не мотивував його належним чином, оскільки, як зазначено вище, період роботи позивачу на посаді електромонтера з обслуговування бурових 5 розряду чітко підтверджується наданими позивачем відповідачу документами. А тому сумніви відповідача спростовуються наявними у справі доказами.

Доводи апелянта про відсутність доказів проведення атестації робочого місця позивача також безпідставні, оскільки обґрунтовані посиланнями на Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, та Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383. Однак дані нормативні-правові акти регулюють питання атестації робочих місць виключно на території України і аж ніяк не можуть стосуватися атестації робочого місця підприємства, розташованого за межами України.

Оскільки позивач набув пільговий стаж за межами України, будь-які вимоги щодо надання документів, які підтверджують атестацію робочого місця, яка має здійснюватися за правилами українського законодавства, неправомірні.

Відтак, враховуючи, відсутність сумнівів в наявності у позивача трудового стажу в спірний період за професією, яка віднесена до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також відсутність правових підстав для надання доказів атестації робочого місця, розташованого за межами України, за правилами українського законодавства, слід погодитися з висновками суду першої інстанції, обґрунтованими посиланням на ст.. 1 та частину 2 ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, про необхідність задовольнити позовні вимоги.

Таким чином, доводи апелянта є безпідставними, такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи та положеннях матеріального права, які відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 13.03.2017 року у справі № 350/1524/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в 20-денний строк безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді В.М. Каралюс

ОСОБА_2