Справа № 333/891/17
Суддя: Герасименко С. Г.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/891/17
Провадження № 2-а/333/86/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Герасименко С.Г.,

при секретарі Коверник О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника відповідно до діючого законодавства,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника. В позовній заяві вказала, що 13.08.2004 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 21.11.2007 року у подружжя народилася донька - ОСОБА_3 02.09.2016 року ОСОБА_4 помер. Позивач в інтересах своєї доньки звернулась до УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника. Годувальник перебував на обліку в УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя та отримував пенсію по інвалідності, у 2006 році пенсія була знята, однак при цьому був працевлаштований отримував заробітну плату. Середній заробіток у 2016 році за місяць ОСОБА_4 становив орієнтовно 30178,66 грн. 25.10.2016 року відповідачем було складено розпорядження № 812475, згідно якого заявнику ОСОБА_1 призначено пенсію по втраті годувальника на утриманця ОСОБА_3 у розмірі 3435,96 грн., до повноліття дитини. Оскільки при постановлені розпорядження № 812475 від 25.10.2016 року відповідач визначив не вірний розмір пенсії по втраті годувальника, позивач вимушена звернутись до суду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити його на підставах викладених у ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених вимог, викладених в адміністративному позові, заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що вони невідповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім'ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є матір'ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьком був ОСОБА_4, який помер 02.09.2016 року.

20.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника на ОСОБА_3

З 03.09.2016 року на підставі наданих заявником документів їй було призначено пенсію по втраті годувальника. Категорію годувальника пенсіонер-інвалід було визначено, внаслідок відсутності на той час пенсійної справи померлого годувальника, виходячи з даних бази пенсіонерів України, в якій ОСОБА_4 значився як пенсіонер-інвалід та відповідно до діючого законодавства було застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

22.09.2016 року з УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя було витребувано архівну пенсійну справу померлого годувальника ОСОБА_4

21.10.2016 року після надходження до УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя пенсійної справи ОСОБА_4 було здійснено перегляд пенсійної справи ОСОБА_1

Згідно наданих документів про трудовий стаж, заробітну плату та даних персоніфікованого обліку загальний розмір пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_4 показник якої застосовується для призначення пенсії по втраті годувальника, склав 6873,92 грн.

На підставі зазначених документів було змінено категорію та показник середньої заробітної плати на показник 2015 року померлого годувальника, перераховано розмір призначеної пенсії, нараховано відповідну доплату.

Відповідно до розпорядження від 25 жовтня 2016 року №812475 пенсію ОСОБА_1 з 03 вересня 2016 року по 30 листопада 2025 року призначено в розмірі 3436,96 грн.

Враховуючи те, що розрахунок та призначення пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника було проведено у відповідності до норм чинного законодавства, суд робить висновок про відсутність спору у даній справі.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9-11, 70-72, 159-163 КАС України, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника відповідно до діючого законодавства - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя С.Г. Герасименко