Справа № 825/448/17
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/448/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

представників позивача - Шевченка К.В., Парикожка О.І., Телегіної Т.О.,

представників відповідача - Скоробагатої О.В., Козлова Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державного підприємства "Національні інформаційні системи" до Управління Держпраці у Чернігівській області про скасування припису,

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (далі - ДП «НАІС») 10.03.2017 звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Чернігівській області (далі - Управління) та просить скасувати припис відповідача від 30.11.2016 № 25-01-009/0480.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що здійснення заходів, що забезпечують гарантії працівникам у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі здійснення персональних повідомлень працівників, здійснюється після настання таких змін. Тобто, здійснення заходів щодо повідомлення працівників про їх наступне вивільнення, на його думку, має відбуватись після настання юридичного факту, внаслідок якого настають дані юридичні наслідки (прийняття відповідного наказу), передбачені трудовим законодавством. На виконання наказу ДП «НАІС» від 06.10.2016 № 409, директором Чернігівської філії було своєчасно повідомлено працівників про наступне вивільнення, а саме - після введення в дію структури та штатного розпису згідно вказаного наказу.

Також зазначив, що штатний розпис складається в цілому по підприємству, в тому числі для всіх філій одночасно, та погоджується Уповноваженим органом управління. Рішення вказаного органу управління щодо реорганізації підприємства в цілому (зміна штатної структури) було прийнято в жовтні 2016 року. Позивач не мав змоги передбачити час настання даних змін і раніше жовтня 2016 року попередити про зміни в штатному розписі працівників підприємства.

Таким чином, твердження відповідача, яке було вказане як підстава винесення припису, що Чернігівська філія ДП «НАІС» повинна була ознайомити працівників про наступне вивільнення не пізніше 06.08.2016 не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки станом на 06.08.2016 були відсутні рішення генерального директора чи органу управління підприємства - Міністерства юстиції України щодо введення в дію нової структури та штатного розпису підприємства з 06.10.2016. Крім того, на підприємстві діє одночасно два штатних розписи і фактично працівники за скороченими посадами залишились в штатному розписі, затвердженому наказом від 15.02.2016 № 59, трудові відносини з ними продовжувались протягом гарантованого двомісячного строку.

Тобто, на його думку, Чернігівською філією було дотримано двомісячний строк, передбачений ч. 3 ст. 32 та ч. 1 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) при проведенні звільнення працівників.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, надали письмові заперечення та пояснили, що при проведенні перевірки Чернігівської філії ДП «НАІС» виявлені порушення ч. 3 ст. 32 та ст. 49-2 КЗпП України, а саме: про зміну істотних умов праці, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, працівників персонально повідомлено пізніше ніж за два місяці.

Зокрема, в ході перевірки встановлено, що наказом генерального директора ДП «НАІС» введено в дію новий штатний розпис із штатною кількістю - 16 одиниць, що є на 9 одиниць менше встановленої попереднім штатним розписом.

У запереченні до акту перевірки, директор Чернігівської філії «НАІС», зазначив, що на підприємстві діють два штатних розписи, а сам шатний розпис Чернігівської філії ДП «НАІС», затверджений наказом підприємства від 15.02.2016 № 59 «Про затвердження організаційної структури та штатного розпису державного підприємства «Національні інформаційні системи» (у новій редакції), та штатний розпис Чернігівської філії ДП «НАІС», затверджений наказом підприємства від 16.10.2016 № 409 «Про введення в дію структури та штатного розпису державного підприємства «Національні інформаційні системи». Однак, дія одночасно двох штатних розписів не передбачено чинним законодавством України.

Також, при проведенні перевірки було встановлено, що надано попередження про наступне вивільнення ОСОБА_6 - 20.10.2016, ОСОБА_7 - 31.10.2016 та ОСОБА_8 - 01.11.2016, але будь-який наказ директора філії про скорочення чисельності та штату, проведення реорганізації відсутній, що унеможливлює видання самого документу про попередження щодо наступного вивільнення. Зазначене вище і було кваліфіковано, як порушенням вимог ч. 3 ст. 32 та ст. 49-2 КЗпП України.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову має бути відмовлено з таких підстав.

ДП «НАІС» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 12.05.2015 внесено відповідний запис (а.с. 109-113). Свою діяльність здійснює на підставі статуту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.10.2015 № 1884/5 (а.с. 22-23, 80-87).

До структури ДП «НАІС», на підставі наказу від 02.07.2015 № 24 «Про створення Чернігівської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» та Положення, затвердженого наказом ДП «НАІС» від 02.07.2015 № 24, входить та діє Чернігівська філія ДП «НАІС» (а.с. 24, 25-29).

Відповідно до п. 1.2 Положення Чернігівська філія є відокремленим підрозділом ДП «НАІС», ним створюється та йому підпорядковується. Згідно із п. 1.6 Положення філія не має статусу юридичної особи та діє на підставі положення, яке затверджується наказом підприємства.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 22.11.2016 № 207 та направлення на перевірку від 22.11.2015 № 877, посадовими особами Управління було проведено позапланову перевірку додержання Чернігівською філією ДП «НАІС» законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині скорочення штату працівників. Перевірку проведено в період з 25.11.2016 по 30.11.2016 у присутності директора філії Чернікової І.П.

За наслідками перевірки Управлінням було складено акт від 30.11.2016 № 25-01-009/0715, в якому зафіксовано порушення позивачем ч. 3 ст. 32 та ст. 49-2 КЗпП України, а саме: про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інше - працівників повідомлено пізніше ніж за два місяці (а.с. 12-15).

Зокрема, у вищевказаному акті перевіряючим зазначено, що всупереч ч. 3 ст. 32 та ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України заявниць ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про зміну істотних умов праці, про зміну в організації виробництва не попереджено письмово під розпис за два місяці, тобто до 06.08.2016. Відповідно до наданого акту про відмову поставити особистий підпис про ознайомлення про наступне вивільнення, попередження про наступне вивільнення надано: ОСОБА_6 - 20.10.2016, ОСОБА_7 - 31.10.2016, ОСОБА_8 - 01.11.2016, чи порушено вимоги ч. 3 ст. 32 та ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України.

У зв'язку з наведеним, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_10, у присутності директора Чернікової І.П., винесено припис від 30.11.2016 № 25-01-009/0480, яким Чернігівській філії ДП «НАІС» приписано повідомлення про зміну істотних умов праці привести у відповідність до вимог ч. 3 ст. 32 та ст. 49-2 КЗпП України - до 30.12.2016 (а.с. 16-17).

Не погоджуючись із викладеними в акті перевірки висновками та приписом, Чернігівською філією ДП «НАІС» було подано до Департаменту з питань праці Державної служби України з питань праці скаргу від 30.12.2016 № 1637/03-16, однак, листом від 01.02.2017 за № 1136/4.3/4.3-ДП-17 в задоволенні скарги було відмовлено (а.с. 18-20, 21).

Вважаючи винесений відповідачем припис протиправним, ДП «НАІС» звернулось до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень, встановлено Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 № 390, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 за № 1291/21603 (далі - Порядок № 390).

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку № 390 право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці. Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Підставою для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення. Інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів.

Судом встановлено, що підставою для призначення позапланової перевірки ДП «НАІС» стало звернення до Управління та Прем'єр-міністра України Гройсмана В.Б. працівників цього підприємства із скаргами на дії посадових осіб Чернігівської філії ДП «НАІС».

Інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку (п. 4 Порядку № 390).

Відповідно до п. 7 Порядку № 390 за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Згідно із Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Держпраці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничного нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Управління Держпраці у Чернігівській області у своїй діяльності керується Конституцією України, Кодексом законів про працю України, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначені Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).

Право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Держава створює умови для ефективної зайнятості населення, сприяє працевлаштуванню, підготовці і підвищенню трудової кваліфікації, а при необхідності забезпечує перепідготовку осіб, вивільнюваних у результаті переходу на ринкову економіку (ст. 2 КЗпП України).

Статтею 32 КЗпП України врегульовано порядок дій роботодавця у випадку зміни істотних умов праці робітників.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Таким чином, до одного з виняткових повноважень власника належить проведення заходів щодо зміни організації виробництва та праці. Зміна істотних умов праці без згоди працівника допускається тільки у випадках змін в організації виробництва та праці. Якщо ж такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 № 9 установлено, що зміною в організації виробництва і праці визнається раціоналізація робочих місць, введення нових форм організації праці, у т. ч. перехід на бригадну або на індивідуальну форму, впровадження передових методів, технологій тощо.

Суд зазначає, що при зміні істотних умов праці власник повинен дотримуватися такого порядку.

Правовим документом про таку зміну повинен бути наказ про зміну істотних умов праці у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці.

Працівники, істотні умови праці яких у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці підлягають зміні, персонально попереджаються про дату таких змін (не пізніше ніж за два місяці до змін).

Попередження - це письмова пропозиція працівникові продовжити роботу після того, як власник з дотриманням установленого двомісячного строку змінить істотні умови праці. Працівник може прийняти цю пропозицію та продовжувати роботу при змінених істотних умовах праці, але може й відмовитися від продовження роботи у зв'язку зі змінами істотних умов праці з наслідками, що випливають. Двомісячний строк передбачено для того, щоб працівник міг знайти собі іншу роботу, якщо його не влаштовує зміна істотних умов праці.

Служба кадрів ознайомлює відповідних працівників під підпис про наступні зміни істотних умов праці.

Протягом двох місяців від усіх відповідних працівників доцільно одержати письмову заяву про згоду продовжувати роботу після зміни істотних умов праці або про їхню відмову працювати в нових умовах. При цьому, працівник має право будь-коли змінити своє рішення.

Працівники, що відмовилися продовжувати роботу у зв'язку зі змінами істотних умов праці, мають бути звільнені. До трудової книжки працівника вноситься відповідний запис.

Аналогічні роз'яснення 25.01.2011 надані Міністерством юстиції України, де зазначено, що при змінах в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, серед іншого, повинен:

- видати відповідний наказ про внесення змін в організацію виробництва і праці, в якому розкривається зміст цих змін, утворюються комісії з проведення ліквідації або реорганізації, яким доручається здійснити заходи, пов'язані з ліквідацією або реорганізацією підприємства;

- скласти і затвердити в установленому порядку новий штатний розпис;

- видати наказ, яким уповноважити відділ кадрів або інший відділ підприємства, на який покладено здійснення функції відділу кадрів (далі - відділ кадрів), провести необхідні заходи в зв'язку зі звільненням працівників (не пізніше ніж за два місяці до їх проведення), включаючи ознайомлення працівників з наказом під розпис та вручення письмового повідомлення про звільнення (відділ кадрів повинен підготувати письмове повідомлення про можливе звільнення працівників та за два місяці до запланованого вивільнення персонально (під розпис) ознайомити кожного працівника з наказом про внесення змін в організацію виробництва і праці та вручити письмове повідомлення. Одночасно з попередженням пропонується працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Протягом двох місяців від дати попередження від працівників, істотні умови праці яких зміняться, доцільно отримати письмову заяву про згоду продовжувати роботу після зміни істотних умов праці або відмову від цього) (а.с. 67-70).

Судом встановлено, що наказом керівника ДП «НАІС» від 15.02.2016 № 59 «Про затвердження організаційної структури та штатного розпису державного підприємства «Національні інформаційні системи» у новій редакції», з 14.03.2016 введено в дію структуру та штатний розпис підприємства із штатною кількістю - 25 одиниць (а.с. 32-33, 105).

Наказом генерального директора ПП «НАІС» від 06.10.2016 № 409 «Про введення в дію структури та штатного розпису державного підприємства «Національні інформаційні системи», з 06.10.2016 введено нову структуру і штатний розпис підприємства із штатною кількістю - 16 одиниць (а.с. 30, 31).

Пунктом 3 наказу директорам філії наказано забезпечити здійснення заходів, в установленому законодавством порядку щодо скорочення та переведення працівників філій.

Відповідно до розділу 4 п. 4.1 Положення про Чернігівську філію ДП «НАІС», управління цим структурним підрозділом здійснює директор, що діє на підставі Положення про філію та довіреності, виданої керівництвом підприємства.

Підпунктом 4.3.1 передбачено, що директор філії забезпечує виконання покладених на Філію завдань та здійснює управління філією.

Директор філії має право приймати та звільняти працівників і вирішує інші кадрові питання (пп. 4.3.2 Положення).

Тобто, питання стосовно скорочення або переведення конкретних працівників вирішує саме директор філії.

Як вбачається з аналізу штатного розпису Чернігівської філії ДП «НАІС», доданого до вищевказаного наказу від 06.10.2016 № 409, із штату зазначеної філії були виведені 3 посади оператора комп'ютерного набору 1 категорії сектору по підтримці інформаційних систем та державної реєстрації та 2 посади оператора комп'ютерного набору 2 категорії сектору по підтримці інформаційних систем та державної реєстрації, посади бухгалтера, юрисконсульта, інспектора з кадрів та водія автотранспортних засобів. Загалом скороченню підлягало 9 посад.

При цьому у штатному розписі прізвища вивільнюваних працівників та їх посади не зазначені.

Таким чином, в Чернігівській філії ДП «НАІС» з 06.10.2016, відповідно до наказу ДП «НАІС», який є загальним наказом та стосується всіх відокремлених підрозділів ДП «НАІС», відбулись істотні зміни умов праці. У зв'язку з наведеним, дирекція філії мала здійснити відповідні заходи, в установленому законодавством порядку щодо скорочення (вивільнення) та переведення працівників філії не пізніше ніж за два місяці до настання таких змін, тобто - до 06.08.2016.

Однак, як вбачається з наданих до матеріалів справи доказів та пояснень сторін, директором Чернігівської філії ДП «НАІС» наказ про майбутнє скорочення, з обґрунтованою підставою щодо скорочення певних посад та кількості штатних одиниць, не видавався.

Відповідно до наявних в матеріалах справи попереджень про наступне вивільнення, працівники Чернігівської філії ДП «НАІС» про майбутнє звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України були попереджені: ОСОБА_12 - 31.10.2016, ОСОБА_8 - 01.11.2016 та ОСОБА_6 - 20.10.2016 (відмовилась поставити особистий підпис про ознайомлення з попередженням, про що складено акт від 20.10.2016) (а.с. 34, 37, 43, 101), тобто, з порушенням встановленого ч. 3 ст. 32 та ст. 49-2 КЗпП України терміну.

Посилання представників позивача на ту обставину, що на підприємстві діють одночасно два штатних розписи, а саме штатний розпис Чернігівської філії ДП «НАІС», затверджений наказом від 15.02.2016 № 59 «Про затвердження організаційної структури та штатного розпису державного підприємства «Національні інформаційні системи» у новій редакції», та штатний розпис Чернігівської філії ДП «НАІС», затверджений наказом від 16.10.2016 № 409 «Про введення в дію структури та штатного розпису державного підприємства «Національні інформаційні системи», суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 64 Господарського кодексу України, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

У своєму листі від 27.06.2007 № 162/06/187-07 «Щодо штатного розпису» Міністерство праці та соціальної політики України зазначає, що штатний розпис - це документ, що встановлює для даного підприємства, установи, організації структуру, штати і посадові оклади працівників. Штатний розпис містить назви посад, чисельність персоналу та оклади за кожною посадою.

Прийняття, затвердження керівником підприємства штатного розпису проводиться шляхом видання спеціального локального нормативного акту (наказу), що визначатиме кількість працівників кожної професії з розподілом штатних одиниць за структурними підрозділами підприємства.

Наказ, яким буде затверджено штатний розпис, оформлюється з дотриманням усіх вимог до організаційно-розпорядчої документації відповідно до Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55 (v0055609-03), що поширюється на організаційно-розпорядчі документи (постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо), які створюються в результаті діяльності підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності.

Отже, з урахуванням наведеного суд зазначає, що затвердження штатного розпису на підприємстві є обов'язковим.

Дія одночасно двох штатних розписів не передбачена чинним законодавством України, однак, суд вважає, що набрання чинності нового шатного розпису із змінами в організаційній структурі підприємства автоматично припиняє дію попереднього штатного розпису. При цьому, необхідно витримати процедуру скорочення чисельності штату, з письмовим повідомленням працівників про ці зміни, не пізніше двох місяців, з моменту прийняття керівником підприємства відповідного рішення, оформленого наказом.

Припинення дії попереднього штатного розпису та набрання чинності нового штатного розпису повинно відбуватися не раніше двох місяців з моменту виданого наказу керівника.

Посилання позивача на ту обставину, що вищевказані працівники фактично були звільнені з займаних посад значно пізніше, з дотриманням двомісячного терміну (ОСОБА_7 - з 22.02.2017 (а.с. 39-41), ОСОБА_8 - з 22.02.2017 (а.с. 45-49), ОСОБА_6 звільнена з займаної посади з 10.11.2016 за угодою сторін (а.с. 35, 36), суд вважає необґрунтованими, оскільки звільнення робітника в більш пізній термін не позбавляє роботодавця обов'язку попередити про таке звільнення в межах встановленого законодавством про працю строку.

Враховуючи вищевикладене, в силу вимог ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд вважає, що позивачем не спростовано вказані в акті перевірки факти порушення вимог трудового законодавства.

Підсумовуючи вищевказане, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову Державному підприємству «Національні інформаційні системи» у зв'язку із його необґрунтованістю.

Керуючись статтями 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державному підприємству "Національні інформаційні системи" - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна