Справа № 127/4706/17
Суддя: Бойко В. М.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/4706/17
Провадження №2-а/127/348/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2017 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бойко В.М, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці за участю третьої особи старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Вінницькій обл. ОСОБА_2 про перерахунок пенсії суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з вимогами визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України м. Вінниці в несвоєчасному проведенні перерахунку пенсії по постановах суду, що набрали законної сили рішення №11 від 24.02.2017р. комісії УПФ по утримання коштів з пенсії позивача скасувати, як незаконне, зобовязати УПФ в м. Вінниці негайно відновити розмір пенсії 5500 грн. та її виплату починаючи з 01.01.13р. з врахуванням послідуючих постанов місцевих і апеляційного суду про перерахунок пенсії, стягнути з відповідача понесені позивачем матеріальні витрати по вирішенню спору в досудовому порядку та юридичну допомогу на суму 3556 грн. та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. а всього на суму 103556 грн. та встановити судовий контроль за виконанням постанови суду.

Позов мотивовано тим, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України м. Вінниці і отримує пенсію за віком.

Позивач повідомляє, що з травня 2010р. по травень 2013р. ( майже 4 роки) отримував пенсію в розмірі від 5163грн. до 5538 грн., а з червня 2013р. розмір пенсії відповідачем був зменшений від 4078 грн. до 4129 грн., яку позивач отримує на даний час.

Позивач зазначає, що зменшення пенсії викликано виключенням судовим рішенням періоду трудового стажу і зарплати за 2010р. Постановою Вінницького міського суду від 14.04.16р. у справі № 127/3844/16-а , що набуло законної сили зобов'язано УПФ перерахувати позивачу пенсію з врахуванням трудового стажу за період з 01.03.2002року по 01.12.2015 р. та щомісячну зарплату в 4500грн. при сумісництві посад . Дана постанова переглядалась в апеляційному порядку за наслідками розгляду якою змінено з врахуванням мотивів викладених у мотивувальній частині рішення, а саме доповнити резолютивну частину: включити до трудового стажу період роботи позивача в ДАК «Укрресурси» з 01.12.2015р. по 26.12.2015р. з врахуванням того, що за вказаний період на користь позивача стягнуто з а рішенням суду середній заробіток в розмірі 11 322 грн. З виконання даних рішень видано виконавчий лист, проте розмір пенсії не відновився до попереднього ( 5500 грн.) та з'явилась в результаті перерахунку переплата в розмірі 3300 грн. Позивач у звязку з цим звернувся до відповідача з скаргою, на яку отримав відповідь про правильність нарахування суми пенсій .

Вищевказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідачем подано заперечення на адміністративний позов в яких він просить відмовити в задоволенні позову оскільки відповідно до постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.04.2013 року № 2а/2721/11/0212 було здійснено перерахунок пенсії з 30.04.2016 р. без врахування трудового стажу за період з 18.04.2007 року по 16.11.2009 року і заробітної плати за цей час. При проведенні цього перерахунку також було знято надбавку на догляд, яка була надана в звязку з поданням заявником недостовірних даних щодо складу сімї, та виправлено помилку в розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії, а саме застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік 1197,91 грн. (при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до заяви від 05.05.2010 року було помилково застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2009р. 1650,43 грн., який згідно ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на день перерахунку 05.05.2010р. застосувався тільки при переведенні з одного виду пенсії на інший з наданням додаткових документів про стаж та заробіток після попереднього перерахунку пенсії. Рішення комісії про стягнення переплати вважає правомірним, оскільки відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014р. №13 - 1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.07.2014р. за №895/25672 п 2.21, документами, які підтверджують, що особа не працює (не проводить діяльності, повязану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування), є: трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу, що надається відділом персоніфікованого обліку та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця за наявними в органі, що призначає пенсію, даними. Більше того, за весь зазначений вище період (з 01.10.2011 року по 26.12.2015 року) зарахований управлінням при обрахунку пенсії ОСОБА_1 як відпрацьований страховий стаж за численними судовими рішеннями. Також відповідач вважає безпідставною вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя, вивчивши письмові докази по справі, дійшов наступних висновків:

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України м. Вінниці і отримує пенсію за віком, має статус «Учасника бойових дій», «ветерана війни» та інваліда 2-ї групи. (а.с. 3)

Рішення комісії Управління Пенсійного фонду України м. Вінниці №23 від 24.02.2017р. вирішено провести утримання позивачу переплаченої пенсії в розмірі 2939, 58 грн. по 20% від розміру пенсії щомісячно до повного погашення переплати, оскільки відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014р. №13 - 1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.07.2014р. за №895/25672 п. 2.21, документами, які підтверджують, що особа не працює (не проводить діяльності, повязану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування), є: трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу, що надається відділом персоніфікованого обліку та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця за наявними в органі, що призначає пенсію, даними. (а.с.16))

Листом від 15.07.2016 р. за №202/я-1 позивача повідомлено, що відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 14.04.2016 року у справі №127/3844/16-а, постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.05.2016 року у наведеній справі управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці зобовязано провести перерахунок пенсії позивачу за віком з 01.12.2015 року, врахувавши рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.2016 року у справі №127/28655/15-ц, ., (а.с. 6-8) згідно якого доплата ОСОБА_1 під час його роботи в ДАК «Укрресурси» за сумісництво посад в період з 01.03.2002 року по 01.12.2015 року становила 742500 грн. 00 коп., та врахувавши при визначенні трудового стажу ОСОБА_1, що ОСОБА_3 був звільнений з ДАК «Укрресурси» 01.12.2015 року. Включити до трудового стажу період роботи позивача в ДАК «Укрресурси» з 01.12.2015 року по 26.12.2015 року, з врахуванням того що за вказаний період на користь позивача стягнуто за рішенням суду середній заробіток в розмірі 11322 грн. Після перерахунку згідно рішення суду розмір пенсії з 01.12.2015р. становить 4103,30 грн., з 01.05.2016р. після проведення індивідуально- масового перерахунку 4129,62 грн. (а.с.11-12)

Суд бере до уваги, надані позивачем судові рішення про перерахунок його пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ст.18 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

ч.1 ст. 69 КАС України встановлено що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

ч.2 ст.71 КАС України встановлено що, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак відповідач не надав суду ні заперечень по суті предявлених позовних вимог ні доказів в обґрунтування наявності події зазначеного в протоколі та оскаржувані постанові адміністративного правопорушення.

Ст. 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Враховуючи встановлені судом факти, суд бере до уваги заперечення відповідача щодо того, що у звязку з дорахуванням стажу позивача по 26.12.2015р. на підставі рішень суду та записів про роботу в трудовій книжці, що є основним документом для підтвердження того, що особа не працює (п. 2.21 Порядку подання та оформлення документів № 22-1 від 25.11.2005р.), було проведено розрахунок пенсії ОСОБА_1 як працюючої особи починаючи з 01.10.2011 року. Переплата пенсії за період з 01.10.2011р. по 26.12.2015р. в звязку з працевлаштуванням становить 2939,58 грн, оскільки відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014р. №13 - 1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.07.2014р. за №895/25672 п 2.21, документами, які підтверджують, що особа не працює (не проводить діяльності, повязану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування), є: трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу, що надається відділом персоніфікованого обліку та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця за наявними в органі, що призначає пенсію, таким чином, суд не вбачає неправомірні дії з боку відповідача який діяв відповідно норм чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 19 Конституції України, в якій зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. суд враховує а.1 п.9 Постанові Пленуму Верховного суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р., яким визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до а. 2, п.5 вищевказаної обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач зазначає, що йому спричинено моральну шкоду, що виразилась у втраті нормальних життєвих звязків, суд, дослідивши матеріали справи оцінивши докази в їх сукупності вважає, що вимога позивача про відшкодування йому моральної шкоди є необгрунтованою не підтвердженою доказами та не підлягає задоволенню.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 6-12, 70-72, 86, 94, 159-163, 167, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці за участю третьої особи старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Вінницькій обл. ОСОБА_2 про перерахунок пенсії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: