Справа № 219/467/17
Суддя: Конопленко О. С.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/467/17
Провадження № 2-а/219/91/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря Баканової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій та бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

25 січня 2017 року позивач звернулась до суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправними дії (в частині припинення виплати пенсії) Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та визнати протиправною його ж бездіяльність в частині невиплати ОСОБА_1 пенсії з липня 2016 року; зобовязати Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 та сплатити заборгованість за період, починаючи з липня 2016 року, на рахунок в уповноваженому банку, обраному раніше позивачем (відновити становище, яке існувало до порушення); звернути постанову до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць 2535,23 гривень; зобовязати відповідача у встановлений судом строк подати до суду звіт про виконання судового рішення; судові витрати покласти на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 до судового засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі.

За таких підстав суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та представника відповідача, які не зявились до суду, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Частиною 1 статті 99 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини 2 цієї статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Таким чином, пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі.

З позовної заяви, підписаної безпосередньо позивачем вбачається, що вона до липня 2016 року отримувала пенсію, а з липня 2016 року до теперішнього часу відповідач припинив їй виплату пенсії. Тобто про порушення свого права позивач дізналася при невиплаті їй відповідачем відповідного періодичного платежу 01 липня 2016 року, що не спростовується самою позовною заявою.

Факт припинення пенсійних виплат позивачу з 01 липня 2016 року не оспорюється і відповідачем, що відображено у запереченнях, що містяться в матеріалах справи.

Проте позивач звернулася до суду з позовом лише 25 січня 2017 року, тобто частина її позовних вимог, а саме за період з 01 липня 2016 року по 24 липня 2017 року знаходиться поза строком звернення до суду у відповідності до норм статті 99 КАС України.

Слід зауважити, що правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом, і тому можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Тобто, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача наступають негативні юридичні наслідки.

Встановлення строків звернення до суду законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасної реалізації ними права на судовий захист. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознаки стабільності.

Частиною 1 статті 102 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається з адміністративним позовом та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

До того ж, слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, рішення у справах «Девеер проти Бельгії», «Голдер проти Сполученого Королівства»).

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (рішення у справі «Ілхан проти Туреччини»).

Позивач при предявлені адміністративного позову не клопоче перед судом щодо поновлення їй строку звернення до суду щодо її позовних вимог за період з 01 липня 2016 року по 24 липня 2016 року, і при цьому не зазначає чому вона його пропустила, та не надає суду беззаперечних, документальних, переконливих доказів, які б свідчили, що причини пропуску нею строку на звернення до суду в проміжок часу такої тривалості мають обєктивний та незалежний від позивача характер, за таких обставин, суд вважає, що не має ніяких законних підстав вирішити питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із позовними вимогам про визнання протиправною бездіяльності Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати їй пенсії з 01 липня 2016 року по 24 липня 2016 року, зобовязання Бахмутське обєднання управління Пенсійного фонду України Донецької області відновити виплату належної їй пенсії з 01 липня 2016 року по 24 липня 2016 року на визначений нею банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

За приписами статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, у разі якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

На підставі аналізу діючого законодавства України, практики Європейського суду з прав людини, враховуючи вищевикладене, суд дістається висновку щодо відсутності підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду із позовом до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій та бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії за період з 01 липня 2016 року по 24 липня 2016 року, у зв'язку із чим позовна заява в частині лише цих позовних вимог і саме за цей період підлягає залишенню без розгляду.

При цьому суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що вона має право на звернення до адміністративного суду в загальному порядку після усунення підстав, з яких заява залишена без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160, 165, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій та бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії за період з 01 липня 2016 року по 24 липня 2016 року включно залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.С.Конопленко