Справа № 559/443/17
Суддя: Ходак С. К.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/443/17
провадження № 2-а/559/60/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 квітня 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді - Ходак С.К.

при секретарі Федчук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Рівненської обласної Ради народних депутатів від 28 лютого 1993 року № 185 його було обрано народним суддею Дубенського міського народного суду Рівненської області. Постановою Верховної Ради України від 15 травня 2003 року №809- IV, відповідно до частини першої статті 128 Конституції України, його було обрано безстроково суддею цього ж суду.

Указом Президента України від 23 березня 2004 року № 358/2004 його було переведено до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області та призначено виконуючим обов'язки голови цього суду. Указом Президента України від 14 липня 2004 року №787/2004 було призначено головою Дубенського міськрайонного суду, де він працював до виходу у відставку.

Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року № 1600-VIII, відповідно до пункту 2, 3 та 9 частини п'ятої статті 126 Конституції України, ОСОБА_1 було звільнено з посади судді у зв'язку з поданням заяви у відставку. Стаж роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, станом на 3 жовтня 2016 року становив 28 років 03 місяців 09 днів.

Відповідно до пункту 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-XІI від 15 грудня 1992 року та постанови Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», зазначено, що «До стажу роботи, що дає судді право на відставку га одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби».

На підставі цієї норми закону після набуття 20-річного стажу роботи на посаді судді, з урахуванням половини терміну навчання та періоду проходження строкової військової служби, йому наказом начальника Територіального управління Державної судової адміністрації в Рівненській області від 29 вересня 2008 року №124-к, з 24 серпня 2008 року було призначено та розпочато виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80%.

Стаж його роботи, який може бути врахований для призначення щомісячного грошового утримання, станом на 24 серпня 2008 року становить: на посаді судді - 15 років 5 місяців 23 дні; половина терміну навчання у вищому навчальному закладі - 2 роки 6 місяців 16 днів; період проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 22 дні, усього - 20 років, що підтверджується відповіддю заступника голови Державної судової адміністрації України ОСОБА_2 від 15.09.2008 року за № 17-6029/08 на звернення Територіального управління державної судової адміністрації в Рівненській області.

Частиною 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року та ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 7 липня 2010 року (з урахуванням рішення ОСОБА_3 Суду України № 4-рп/2016 від 8 червня 2016 року) було визначено, що за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання

У зв'язку із цим після набуття 24 серпня 2008 року права на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 відсотків та після відпрацювання суддею ще 3 роки, розмір щомісячного довічного грошового утримання згідно з ч. 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року наказом в.о. голови Дубенського міськрайонного суду від 12 серпня 2011 року йому з 24 серпня 2011 року був збільшений до 86 % заробітної плати судді, що підтверджується відповідною довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області від 08.12.2016 року №04-1264/16 та копіями наказів: від 29 вересня 2008 року за №124-к Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області та від 12 серпня 2011 року № 42-к Дубенського міськрайонного суду.

Всього ж після часу набуття права на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 % (тобто з 24 серпня 2008 року) позивач продовжував працювати суддею ще до 3 жовтня 2016 року, або більше 8 років.

Увесь стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на час звільнення позивача 3 жовтня 2016 року склав 28 років 3 місяці 9 днів, що підтверджено відповідним розрахунком стажу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області.

04 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області з усіма необхідними документами за призначенням щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Проте, розмір такого утримання управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області несправедливо та незаконно визначило не у розмірі 90 %, а в розмірі 86% заробітної плати судді, виходячи лише з 23 повних років стажу на посаді судді.

Право на щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% заробітної плати судді було набуто 24 вересня 2013 року.

05 грудня 2016 року звернувся з заявою до управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області про надання копії протоколу про призначення довічного грошового утримання та розрахунку стажу роботи.

23 грудня 2016 року отримав відповідь від відповідача, де в стаж роботи не було зараховано проходження військової служби та навчання на юридичному факультеті в Університеті.

31 січня 2017 року звернувся з заявою до Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, де просив провести перерахунок та виплачувати 90 відсотків щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

19 лютого 2017 року з управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі отримав відповідь за №07/02-20-С від 14.02.2017 року, згідно якої було відмовлено у зміні (збільшенні) щомісячного довічного утримання судді у відставці з 86% до 90% починаючи з 4 жовтня 2016 року.

Позивач вважає вказану відповідь Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі безпідставною з огляду на наступне.

З прийняттям Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 7 липня 2010 року перелік посад, стаж роботи на яких підлягав зарахування до стажу роботи, що давав право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, дійсно був зменшений, пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону № 2453-VI від 07.07.2010 р. було передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом (даний пункт залишався чинним до 28.03.2015 р. - часу набрання чинності Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд" № 192-VIII від 12.02.2015 p.).

Положеннями ч. 1 ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Тому, згідно зі ст. 5 ЦК України нові зміни законодавства щодо обчислення стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, не можуть стосуватися його як особи, яка до набрання чинності цих змін вже набула у законний спосіб певні, гарантовані державою права, у т.ч. право на відставку та щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 % заробітної плати судді.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Через це Закон України "Про забезпечення права на справедливий суд" № 192-VIII від 12.02.2015 р., який набрав чинності з 28.03.2015 р. та змінив редакцію Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 7 липня 2010 року, а також чинний зараз Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 2 червня 2016 року, стосуються суддів, які на час набрання чинності зазначеними нормативними актами ще не набули права на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у відповідному розмірі.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, дав пояснення згідно поданої позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, дала пояснення згідно письмового заперечення (а.с.23-24)

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, представника відповідача, врахувавши доводи наведені в заперечені відповідача, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1, як судді у відставці, згідно із пунктом 4 статті 43 Закону україни «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-ХІІ з 24 серпня 2008 року було призначено та розпочато виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80%, що підтверджується довідкою від 08.12.2016 №345 виданою ДСА України в Рівненській області (а.с.5).

Стаж роботи ОСОБА_1, який може бути врахований для призначення щомісячного грошового утримання, станом на 24 серпня 2008 року становить: на посаді судді - 15 років 5 місяців 23 дні; половина терміну навчання у вищому навчальному закладі - 2 роки 6 місяців 16 днів; період проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 22 дні, усього - 20 років, що підтверджується відповіддю заступника голови Державної судової адміністрації України ОСОБА_2 від 15.09.2008 року за № 17-6029/08 на звернення Територіального управління державної судової адміністрації в Рівненській області (а.с.7).

Згідно Наказу в.о.голови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області №42-К від 12.08.2011 ОСОБА_1 збільшено щомісячне грошове утримання до 86 відсотків (а.с.8).

Стаж судді Стадійчука А.О., який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на час звільнення позивача 3 жовтня 2016 року склав 28 років 3 місяці 9 днів, що підтверджується розрахунком стажу судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, виданим 04.10.2016 (а.с.9).

Відповідно до пункту 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-XІI від 15 грудня 1992 року та постанови Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», зазначено, що «До стажу роботи, що дає судді право на відставку га одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби».

Частиною 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року та ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 7 липня 2010 року (з урахуванням рішення ОСОБА_3 Суду України № 4-рп/2016 від 8 червня 2016 року) було визначено, що за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

З прийняттям Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 7 липня 2010 року перелік посад, стаж роботи на яких підлягав зарахування до стажу роботи, що давав право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, був зменшений, пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону № 2453-VI від 07.07.2010 р. було передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом (даний пункт залишався чинним до 28.03.2015 р. - часу набрання чинності Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд" № 192-VIII від 12.02.2015 p.).

Згідно зі статтею 8 Основного Закону в Україні визнається й діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності, основою якого є ідея передбачуваності очікування суб'єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам. ОСОБА_3 Суд України у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації й правовідносини залишалися передбачуваними (правові позиції ОСОБА_3 Суду України в рішеннях від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010. від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011. від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016).

У рішенні Конституційного суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012 вказано, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адмістративного судочинства України, в систему зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Прийнятий Верховною Радою України Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213- VIII є чинним, неконституційним не визнавався, а тому в аспекті положень ст.19 Конституції України є обов'язковим для врахування управляннм Пенсійного фонду України в Дубенському районі з метою реалізації наданих державою повноважень в частині виплати щомісячного довічного грошового утримання в розмірі передбаченого Законом.

Положеннями ч. 1 ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У пунктах 4 і 7 рішення № 8-рп від 11 жовтня 2005 року ОСОБА_3 Суд України зазначив, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають за змістом статей 1, 3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина друга), 22, 23, 24 (частина перша) Основного Закону України правові гарантії, правову визначеність і пов'язану з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного забезпечення, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене. Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

На неприпустимості і неконституційності скасування та зміни або встановлення нових підстав і умов надання пільг, компенсацій, гарантій та нарахування пенсій або щомісячного грошового утримання окремим категоріям громадян ОСОБА_3 Суд України неодноразово наголошував й у інших своїх рішеннях: від 20 березня 2002 року №5-рп/2002. від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року №20-рп/2004. від 18 червня 2007 року №4-рп/2007. від 9 липня 2007 року №6-рп/2007, від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016.

Частиною 2 ст. 8 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у 1974 році у справі "Міллер проти Австрії" сформулював свою позицію щодо права власності громадянина на пенсію. Зокрема суд зазначив, що у зв'язку зі сплатою обов'язкових внесків до пенсійного фонду виникає право власності на пенсію щодо внесеної частини до цього фонду, а як наслідок - і на відповідний розмір пенсійної виплати (у даному випадку - щомісячіюго довічного грошового утримання у розмірі 90%).

За таких обставин, суд вважає, що відмова відповідача призначити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90 % заробітної плати судді не грунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії закону у часі і є незаконною, довічне грошове утримання судді у відставці підлягає встановленню у розмірі 90 %.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 8, 19, 22, 58, 64, 92 Конституції України, ст. 5 ЦК України, ч. 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року, п. 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 p., ст.ст. 2, 5-8, 17-19, 104-106 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволити.

Визнати протиправними дії Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у відмові призначенні, здійсненні нарахування та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків заробітної плати судді.

Зобовязати Дубенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити (визначити) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючому на відповідній посаді судді, без обмеження граничного, максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання, як судді, який на час виходу у відставку мав стаж роботи судді більше 28 років, починаючи з 04 жовтня 2016 року - часу звернення ОСОБА_1 до Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В разі зміни розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, зобов'язати Дубенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснювати ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Стягнути з Дубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: