Справа № 314/5880/16-а
Суддя: Кіяшко В. О.
Дата ухвалення: 2017-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/5880/16-а
Провадження № 2-а/314/6/2017
Номер рядка звіту 18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2017 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Кіяшко В.О.,
секретар судового засідання Павлівська І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 4 УПП м. Запоріжжя ДПП про визнання дій протиправними та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому зазначив, що відповідно до спірної постанови серії АР № 033530 від 06.08.2016 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КупАП у вигляді штрафу у розмірі 225 грн. за порушення п. 15.9 Правил дорожнього руху України, а саме у вказаній постанові зазначено, що нібито позивач 06.08.2016 року, керуючи автомобілем ВАЗ 21140, державний номерний знак НОМЕР_1 , о 18 годині 20 хвилин, здійснив зупинку транспортного засобу менш ніж 10 м від виїзду з прилеглої території, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.
З вказаною постановою позивач не погоджується, та вважає її незаконною, мотивуючи це тим, що працівник поліції підійшовши до автомобіля попросив його пред`явити документи і сказав, що він скоїв зупинку з порушенням Правил дорожнього руху України, на що позивач заперечив, так як не керував автомобілем, а інспектор безпідставно вважає, що саме він керував транспортним засобом і скоїв правопорушення. Крім того, інспектор не надав ніяких доказів його вини відповідно до ст. 251 КУпАП, а саме докази повинні бути встановлені шляхом наведення показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису. Також у протоколі вказано нібито позивач керував транспортним засобом, але інспектор звернувся до нього коли автомобіль був нерухомий та останній знаходився на пасажирському сидінні, тобто інспектор його не зупиняв. До того ж, в постанові не наведено даних про місце скоєння правопорушення, відсутня схема з зазначенням відстані від автомобіля до виїзду з прилеглої території, також сама відстань від автомобіля до виїзду з прилеглої території виміряна без використання повірених належним чином приладів.
У зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду.
Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень проти адміністративного позову до суду не надав.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, задовольнити частково позовні вимоги з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачено ст. 171-2 КАС України.
Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, які закріплені у ст. 7 КАС України, є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст. 11 КАС України).
Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Предметом судового розгляду у адміністративних справах даної категорії є спір щодо законності рішення органу владних повноважень про наявність та/або відсутність правових підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто, одними з фактичних обставин, які підлягають доказуванню по справі, є наявність або відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, а також наявність або відсутність повноважень у відповідача на притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статті 132-1 КУпАП цього кодексу розглядаються органами внутрішніх справ. Від імені ОВС (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення за ст. 132-1 КУпАП та накладати відповідні адміністративні стягнення мають право працівники Державтоінспекції, які мають спеціальні звання.
Статтею 9 КУпАП надано визначення адміністративного правопорушення (проступку) як протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги до його змісту передбачені ст.ст. 254, 256 КУпАП. Зміст постанови по справі про адміністративне встановлено ст.ст. 283, 284 КУпАП.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).
Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як свідчать матеріали справи, 06 серпня 2016 року постановою АР № 033530 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КупАП у вигляді штрафу у розмірі 225 грн. за порушення п. 15.9 Правил дорожнього руху України, а саме у вказаній постанові зазначено, що позивач 06.08.2016 року, керуючи автомобілем ВАЗ 21140, державний номерний знак НОМЕР_1 , о 18 годині 20 хвилин, здійснив зупинку транспортного засобу менш ніж 10 м від виїзду з прилеглої території.
Разом із тим, відповідачем у судове засідання не було надано доказів, які б посвідчували додержання ним вищезазначених вимог КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, в частині всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи та її вирішення в точній відповідності з законом.

Крім того, суд позбавлений можливості зробити однозначний висновок про дотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, який встановлено ст. 279 КУпАП, в тому числі, в частині роз`яснення позивачу його прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі того, що суду не наданий для огляду адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , на неодноразові запити наданий лише лист, в якому зазначено, що постанова АР № 033530 від 06.08.2016 року, винесена поліцейським 2 роти 4 батальону Кущем Антоном Олегавичем за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направлена до Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ на підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання.
Також, зважаючи на відсутність відеозапису з місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто невиконання відповідачем обов`язку, передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України, суд також покладає в основу постанови твердження позивача про не роз`яснення йому його прав, передбачених КУпАП та Конституцією України при розгляді справи.

Підсумовуючи вищевикладене, суд, зважаючи на неповноту розгляду справи про адміністративне правопорушення та невірне встановлення фактичних обставин справи, дійшов висновку, що вищезазначена постанова відповідача підлягає скасуванню із надсиланням справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд відповідно до п. 2 ст. 293 КУпАП.

Позовні вимоги про визнання дій відповідача протиправними задоволенню не підлягають, оскільки згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. За змістом цієї норми, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, встановлені законом умови їх реалізації. Юридичне значення в межах спірних правовідносин для позивача має постанова серії АР № 033530 від 06.08.2016 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, а не дії відповідача щодо її винесення.

Стосовно дій відповідача відповідно до тих питань чи керував транспортним засобом позивач, чи знаходився останній на пасажирському сидінні, або чи знаходився автомобіль в нерухомому стані, суд зазначає, що в самому позові позивач цю вимогу належним чином не мотивував. В цей же час, зважаючи на принцип диспозитивності адміністративного судочинства, закріплений у ст. 11 КАС України, суд, з урахуванням змагальності процесу, позбавлений можливості розглядати вимоги, які були предметом заявленого позову та не доводилися позивачем відповідними доказами під час судового розгляду справи.

Таким чином проаналізувавши всі наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 18, 71, 94, 159-163, 186 КАС України, ст.ст. 7, 9, 280, 293 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Постанову серії АР № 033530 від 06.08.2016 по справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену поліцейським 2 роти 4 батальйону Кущем Антоном Олеговичем - скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП надіслати на новий розгляд.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до адміністративного апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови або якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.
Суддя: В.О. Кіяшко

19.01.2017