Справа № 813/1091/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року № 813/1091/17

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представника позивача Артамонова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» до Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

20 березня 2017 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» (надалі по тексту - позивач) до Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області (надалі по тексту - відповідач), в якій просить суд:

-скасувати постанову старшого державного виконавця Владиш І.В. Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про відкриття виконавчого провадження №53269110 від 23.01.2017 року.

21 березня 2017 року провадження у справі відкрито, хід його розгляду відображено в ухвалах суду, а в судовому засідання 04 квітня 2017 року проголошено вступну і резолютивну частини постанови.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23 січня 2017 року старшим державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Владиш І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53269110 за вимогою про сплату боргу №Ю-3167-17 від 31.10.2016 року Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про стягнення 2957812,29 грн. Однак, Дочірнє підприємство Національна акціонерна компанія «Надра України» «Західукргеологія» не погоджується з вищевказаною постановою та вважає її незаконною у зв'язку із тим, що Львівська геологорозвідувальна експедиція є відокремленим структурним підрозділом Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» та не є самостійною юридичною особою. Зокрема, код ЄДРПОУ Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» є 01432606, тобто Львівська геологорозвідувальна експедиція яка є відокремленим структурним підрозділом має той самий код ЄДРПОУ. Відтак, вважає, що , який вказаний в постанові про відкриття виконавчого провадження є невірним. У зв'язку із чим, просить позов задовольнити та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №53269110 від 23.01.2017 року.

Відповідач проти позову заперечив з підстав наведених у запереченнях на позовну заяву. Зокрема, зазначає, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Львівська геологорозвідувальна експедиція являється відокремленим підрозділом юридичної особи, а саме Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», з присвоєним кодом ЄДРПОУ ВП 01432463, що підтверджується відповідною роздруківкою з сайту Міністерства юстиції України. У зв'язку із чим, вважає позовні вимоги необгрунтованими та безпідставними та простить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позові та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, часта місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. Водночас, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Судом, в порядку ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України) України було ухвалено здійснювати розгляд справи у відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що за вимогою про сплату боргу №Ю-3167-17 від 31.10.2016 року Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про стягнення з Львівської геологорозвідувальної експедиції Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» 2957812,29 грн, 23 січня 2017 року старшим державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Владиш І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53269110 від 23.01.2017 року.

Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII визначаються умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів; посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішень (постанов) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1)назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2)дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3)повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4)ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5)резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6)дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7)строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

У разі пред'явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

Тобто законодавець не визначає обов'язковим наявність у виконавчому документів коду ЄДРПОУ для юридичних осіб, та його відсутність, а відповідно і можливо його помилковість, не можуть слугувати підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Водночас, відповідно до ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1)за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2)за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3)якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4)якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5 у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Окрім цього, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей

У зв'язку із тим, суд наголошує, що державним виконавцем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.01.2017 року №53269110 дотриманні вимоги передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Водночас, як вбачається із долучених до матеріалів справи відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Львівська геологорозвідувальна експедиція являється відокремленим підрозділом юридичної особи Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», з присвоєним кодом ЄДРПОУ ВП: 01432463, що підтверджується відповідною роздруківкою з сайту Міністерства юстиції України. Відтак, суд не бере до уваги посилання позивача про те, що державним виконавцем невірно вказаний код ЄДРПОУ Львівської гелогорозвідувальної експедиції як відокремленого підрозділу юридичної особи Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», що спростовується вищевказаним.

Враховуючи вищенаведене у відповідності до ст.ст.3, 4, 24, 25,26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» 23.01.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53269110.

За таких обставин викладені позивачем факти у позовні заяві не відповідають дійсності, а тому підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскарженні будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

З врахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог і вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.7-11, 14, 69-71, 86, 87, 128, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова Львівського окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження. постанови.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06 квітня 2017 року.