Справа № 345/126/17,2-а/345/83/17
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 р. № 876/2843/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.,

секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2017 року у справі №345/126/17-а за позовом ОСОБА_2 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

12.01.2017 ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - Управління), просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в проханні провести перерахунку та виплату пенсії за віком в розмірі 80% середнього заробітку плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомога ми відповідно до чинного законодавства; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за віком у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з належними доплатами, надбавками та допомога ми відповідно до чинного законодавства.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.02.2017 позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.02.2017 та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що однією з умов призначення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є робота особи на підземних роботах повний робочий день за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Судом першої інстанції не враховано, що законодавством до 01.01.2017 не передбачено поширення дії вказаного Закону на працівників, які видобувають калійно-магнієві руди. Оскільки згідно даних, які містяться в матеріалах пенсійної справи позивача немає трудового стажу, який можна віднести до стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення згідно з ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», тому підстав для перерахунку пенсії до 01.01.2017 немає.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги, на основі наявних у справі доказів, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, ОСОБА_2 з 30.05.2005 отримує пенсію за віком за Списком №1, загальний стаж роботи складає 20 років 2 місяці 24 дні, в тому числі стаж роботи за Списком №1 - 8 років 4 місяці 26 днів.

19.10.2016 ОСОБА_2 звернулась в Управління із заявою, просила перевести на пенсію згідно з ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Листом Управління від 03.11.2016 в перерахунку пенсії ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відмовлено та повідомлено, що в матеріалах пенсійної справи немає трудового стажу, який можна віднести до стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення згідно з статтею 8 вказаного закону.

Вважаючи таку відмову неправомірною та необґрунтованою, ОСОБА_2 звернулась із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, в редакції чинній на час звернення щодо перерахунку пенсії, (далі - Закон №345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до ст.8 Закону №345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до пункту «а» підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, геологорозвідці, на дренажних шахтах на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу 1 «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року «№ 36 (чинною на час призначення пенсії позивачу), передбачена зайнятість повний робочий день на підземних роботах.

Аналіз положень статей 1, 8 Закону №345-VI, пункту «а» підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, геологорозвідці, на дренажних шахтах на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу 1 «Гірничі роботи» Списку № 1, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що до кола працівників, на яких поширюється дія Закону №345-VI та встановлені цим Законом пільги, належать працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.

Як встановлено судом першої інстанції з фотокопії трудової книжки ОСОБА_2 позивач з 26.08.1981 по 20.11.1984 та з 01.12.1985 по 01.02.1991 працювала акумуляторником з повним робочим днем під землею на руднику « 50-річчя Жовтня» (а.с.4-11).

Дані періоди роботи зараховані до пільгового стажу роботи за Списком №1, який становить 8 років 4 місяці 26 днів.

Як вбачається з листа Управління від 03.11.2016 №432/ш15, письмових заперечень на позовну заяву та апеляційної скарги, підставою для відмови у проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону №345-VI є те, що зазначені періоди, на переконання Управління, не можна віднести до стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення згідно з ст.8 Закону №345-VI, оскільки позивач працював на рудниках, які не є шахтою, та видобував калійно-магнієві руди, щодо яких дія Закону №345-VI не поширювалась до 01.01.2017.

Вказані покликання Управління суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з огляду на наступне.

Визначення термінів «шахта» та «рудник» закріплено ст.1 Гірничого закону України від 06.10.1999 №1127-XIV згідно з якою: рудник - гірниче підприємство, що видобуває рудні та нерудні корисні копалини підземним способом, шахта - гірниче підприємство з видобування корисних копалин (вугілля, солей тощо) підземним способом.

Таким чином, як рудник, так і шахта є гірничим підприємством, тобто цілісним технічно та організаційно відокремленим майновим комплексом засобів і ресурсів для видобутку корисних копалин, будівництва та експлуатації об'єктів із застосуванням гірничих технологій, де видобування корисних копалин проводиться підземним способом.

Окрім того, згідно з «Класифікатором корисних копалин», розробленого Державним науково-виробничим підприємством «Державний інформаційний геологічний фонд України» та прийнятого з наданням чинності наказом Держспоживстандарту України від 12.12.07 р. № 357 на зміну ДК 008-96, «солі калієво-магнієві (код 22 005 030) та солі магнієві (код 22005040) відносяться до підгрупи «руди магнієві» (код 22 005 000) групи «руди кольорових та легувальних металів (код 22 000 000) класу «металовмісні (металічні) корисні копалини (код 20 000 000)».

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що дія Закону №345-VI поширюється на позивача, як працівника калієво-магнієвого рудника.

Отже, враховуючи вказане, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач безпідставно не зарахував роботу позивача на руднику «50-річчя Жовтня» як стаж роботи, який дає право на перерахунок її пенсії відповідно статей 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В свою чергу, Законом України від 31.03.2016 №1066-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2017 року, у статті 1 Закону №345-VI слова «марганцеві та уранові руди» замінено словами «марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди», на виконання якого, як це встановлено судом першої інстанції, відповідно до розпорядження №154573 від 20.01.2017 Управління здійснило перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст.8 Закону №345-VI (в редакції від 31.03.2016), починаючи з 01.01.2017.

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції зазначає, що у спірний період позивач була зайнята саме повний робочий день на підземних роботах на руднику, який як і шахта є гірничим підприємством, де видобування корисних копалин проводилося підземним способом, та на якому видобували поліметалічну калієво-магнієву руду, а відтак висновки суду першої інстанції про наявність у позивача пільгового стажу, необхідного для отримання пенсії відповідно до статей 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зобов'язання провести перерахунок пенсії позивача є вірними.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2017 року у справі №345/126/17-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

Н.В. Ільчишин

Повний текст Ухвали складено 06.04.2017р.