Справа № 581/824/16-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 р.Справа № 581/824/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Липоводолинського районного суду Сумської області від 12.12.2016р. по справі № 581/824/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання зарахувати трудовий стаж роботи до стажу, що дає право на пільгову пенсію,

ВСТАНОВИЛА:

12 грудня 2016 року постановою Липоводолинського районного суду Сумської області позовні вимоги ОСОБА_1 (далі- позивач, ОСОБА_1) до Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі- відповідач, Недригайлівське ОУПФ України Сумської області) про визнання дій протиправними та зобов'язання зарахувати трудовий стаж роботи до стажу, що дає право на пільгову пенсію задоволено.

Визнано протиправними дії Недригайлівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 період роботи з 01 січня 1992 року по 01 вересня 1997 року на посаді старшої піонервожатої та старшої вожатої до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

Зобов'язано Недригайлівське об'єднане управління пенсійного фонду України Сумської області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи на посаді старшої піонервожатої та старшої вожатої у період із 01 січня 1992 року по 01 вересня 1997 року до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Недригайлівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судового збору.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції , як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 в позові відмовити у повному обсязі. При цьому відповідач зазначив. що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення не прийнято до уваги того факту, що позивачка звернулась до відповідача лише із заявою про проведення попередньої оцінки документів для призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішення про відмову в призначенні пенсії відповідачем стосовно позивачки не приймалось. Відповідач також вважає, що судом безпідставно залишено поза увагою те, що з 01 січня 1992 року в загальноосвітніх навчальних закладах мають бути лише посади педагогів-організаторів, тому усі старші піонервожаті мали бути переведені на посади педагогів-організаторів. Організація, в якій працює позивачка трудову книжку заповнила з порушенням порядку її ведення, оскільки посада старшої вожатої , яка зазначена в трудовій книжці не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 тому період роботи з 01 січня 1992 року по 01 вересня 1997 року тому цей період роботи позивачки не може бути зарахований до пільгового стажу.

Позивачем заперечень на апеляційну скаргу не надано.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню .

Судом встановлено, що відповідно до наказу №16 від 14 серпня 1987 року ОСОБА_1 із 15 серпня 1987 року була прийнята на посаду старшої піонервожатої Синівської середньої школи Липоводолинського району Сумської області (а.с.7).

14 серпня 1991 року її посада наказом №25 від 14 серпня 1991 року перейменована на посаду старшої вожатої (а.с.7).

13 квітня 2001 року вказану школу перейменовано на Синівську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Липоводолинського району Сумської області.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909, наказом по відділу освіти Липоводолинської районної державної адміністрації від 10 березня 2011 року №78, посади старшого піонервожатого, піонервожатого, вожатого перейменовано на посаду педагога-організатора (а.с.13)

11 липня 2016 року позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою про обрахування стажу за вислугу років для виходу на пенсію, надавши документи для обрахунку стажу (а.с.32).

9 серпня 2016 року відповідач надав позивачці відповідь №1540/02-26, в якій повідомив про відсутність у ОСОБА_1 спеціального стажу роботи, необхідного для призначення їй пільгової пенсії, який повинен становити не менше 25 років. Також у вищезазначеній відповіді зазначено, що позивачка має лише 23 роки 2 місяці та 28 днів. До спеціального стажу не був зарахований період роботи з 01 січня 1992 року по 01 вересня 1997 року на посаді старшої вожатої, яка не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 (а.с.31).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 періоду роботи на посаді старшої піонервожатої та вожатої до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років, є протиправними, а тому підлягає захисту шляхом зобов'язання відповідача зарахувати вказаний період до пільгового стажу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції , з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно п. 11, 13 ч. 1 ст. 64 Закон України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи зобов»язані письмово інформувати застрахованих осіб про набуття права на призначення пенсії і порядок її призначення, про призначення або відмову в призначенні пенсії, її розмір, порядок виплати, а також про можливість та умови переходу на інший вид пенсії та порядок оскарження рішень виконавчих органів Пенсійного фонду. Надавати безоплатно страхувальникам і застрахованим особам в усній та письмовій формі, а також через засоби масової інформації консультації з питань застосування законодавства про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, роз»яснювати їх права, обов»язки і відповідальність, порядок сплати внесків, заповнення звітності та інші питання відповідно до цього Закону.

Згідно з п. "е" ст. 55 Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р №1788-ХІІ (далі- Закон №1788-ХІІ), право на пенсію за вислугою років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з ч.2 ст.7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р №1788-ХІІ (далі- Закон №1788-ХІІ), пенсії за вислугою років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на пенсію.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі по тексту - Перелік № 909), яким встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, педагоги-організатори затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909 .

Відповідно до вищезазначеного Переліку, правом на призначення пенсії за вислугу років користуються особи, які працювали в загальноосвітніх навчальних закладах на посадах учителів, логопедів, вчителів-логопедів, вчителів-дефектологів, викладачів, навчальних сурдопедагогів, тифлопедагогів, вихователів, завідуючих та інструкторів слухових кабінетів, директорів, завідуючих їх заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Крім того, приміткою 3 до Переліку № 909 (в редакції , чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка надавала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, в тому числі на посаді старшої піонервожатої, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

29 березня 1991 року рішенням колегії Міністерства праці УРСР № 25 "Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в Українській РСР" були затверджені нові умови оплати праці працівників освіти, в загальноосвітніх навчальних закладах, відповідно до якого, замість посади старшого піонервожатого з 01 квітня 1991 року вводилась посада педагога-організатора, тому з 01 квітня 1991 року всі старші піонервожаті повинні були переведені на посади педагогів-організаторів.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відвідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно з пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за № 110, записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у Класифікаторі професій.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, що з 15 серпня 1987 року по 13 серпня 1991 року позивач працювала на посаді старшої піонервожатої, а з 14.08.1991 року наказом №25 від 14.08.1991 року посада старшої піонервожатої була змінена на посаду старшої вожатої ( а.с.7).

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909, наказом по відділу освіти Липоводолинської районної державної адміністрації від 10 березня 2011 року №78, посади старшого піонервожатого, піонервожатого, вожатого перейменовано на посаду педагога-організатора.

Листом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 06 жовтня 2011 року №10/2-724 роз»яснено, про ідентичність посадових обов'язків працівників, які займають посади педагогів-організаторів або старших вожатих, та відповідно про можливість зарахування періоду роботи на посаді старшого вожатого до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Отже, період роботи позивача з 01 січня 1992 року по 01 вересня 1997 року слід вважати періодом роботи позивачки на посаді педагога-організатора, яка у відповідності до Переліку № 909 надає право на пенсію за вислугу років.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач як суб'єкт владних повноважень правомірності свого рішення про відмову в зарахуванні в стаж роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугу років, періоду з 01 січня 1992 року по 01 вересня 1997 року, належним чином не довів.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо записи в трудову книжку позивача зроблені з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом міністерства соціального захисту населення № 58 від 29.07.1993 року, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідальність за належне і своєчасне оформлення штатних розкладів та вірне внесення в трудові книжки працівників освіти найменування посад покладається на керівників підприємств та установ, а тому несвоєчасне приведення записів у трудовій книжці працівника у відповідність з діючим законодавством не є підставою для позбавлення особи гарантованого Конституцією права на належне пенсійне забезпечення. Крім того, в трудовий книзі позивачки зроблений запис № 7 про те, що посада «старша піонервожата» перейменована на посаду « педагог - організатор» з 1 квітня 1991 року. ( а.с. 7 зворот).

Також колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги того факту, що позивачка звернулась до відповідача лише із заявою про проведення попередньої оцінки документів для призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», рішення про відмову в призначенні пенсії відповідачем стосовно позивачки не приймалось, оскільки судом першої інстанції надана оцінка дій відповідача щодо надання відповіді позивачці.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Недригайлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області- залишити без задоволення.

Постанову Липоводолинського районного суду Сумської області від 12.12.2016р. по справі № 581/824/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Спаскін О.А. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 05.04.2017 р.