Справа № 826/6555/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 квітня 2017 року письмове провадження № 826/6555/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до проГенеральної прокуратури України визнання протиправним та скасування рішення,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась з позовом до Генеральної прокуратури України (далі по тексту - відповідач) з урахуванням змінених позовних вимог про визнання п. 1.5 «Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури», затвердженого наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015р. №98, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.07.2015р. за №928/27373 незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, та нечинним.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконністю п. 1.5 Порядку №98 та тим, що вказаний пункт Порядку не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, а саме: п.п. 1 п. 5.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру».

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав правомірності прийняття оскарженого пункту Порядку №98.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

На виконання пункту 5-1 розділу XIII «Перехідні положення Закону України «Про прокуратуру» з метою кадрового наповнення місцевих прокуратур наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015 року № 98 затверджено Порядок проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, зареєстрований Міністерством юстиції України 31.07.2015 за № 928/27373 (далі за текстом - Порядок).

На офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України оголошено, що прийом документів для участі у конкурсі на заміщення посад керівників нових місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників розпочинається 20 липня 2015 року.

У зв'язку з оголошенням вказаного конкурсу, позивачем для участі у конкурсі на посади керівника, першого заступника або заступника керівника Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області у встановлений строк до 10.08.2015 року подано до Київського регіонального центру збору документів усі необхідні документи, вказані на веб-сайті Генеральної прокуратури України.

08 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Конкурсної комісії Київського регіонального центру з заявою, в якій просила пояснити чому її не допустили до участі у конкурсі на заміщення посад керівників нових місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників, на який її було запрошено по електронній пошті на 08.09.2015р. на 11:15год.

Листом Національної академії прокуратури України Генеральної прокуратури України від 09.09.2015р. №21/1986 позивачу було надано роз'яснення, що відповідно до вимог п. 5-1 Перехідні положення Закону України «Про прокуратуру» призначення на адміністративній посади керівника місцевої прокуратури, його першого заступника та заступника здійснюється за результатами чотирирівневого відкритого конкурсу, порядок проведення якого затверджується Генеральним прокурором України. Обов'язковою умовою для призначення на вказані адміністративні посади є наявність стажу роботи на посаді прокурора не менше трьох років або в галузі права - не менше 5 років. Відповідно до рішення засідання робочої групи через відсутність необхідного стажу роботи в галузі права позивача не допущено до участі у вказаному конкурсі. У разі надання до робочої групи Київського регіонального центру документів, які підтверджують наявність необхідного стажу роботи, позивача буде допущено до тестування на знання законодавчої бази у спеціально призначений для цього день - 16.09.2015р.

09 вересня 2015 року позивач звернувся зі скаргою до Київського регіонального центру тестування щодо недопущення його до тестування.

Листом Національної академії прокуратури України Генеральної прокуратури України від 10.09.2015р. №21/1988 позивачу було роз'яснено, що відповідно до п. 1.5 Порядку прийом документів та тестування на зайняття посад прокурорів місцевих прокуратур для осіб, які не мають досвіду роботи в органах прокуратури, та осіб, які мають досвід прокурорської діяльності, проте на день набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" не працюють в органах прокуратури, проводиться після закінчення тестування та призначення осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" працюють в міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах на посадах прокурорів, у разі наявності вакансій.

Також було роз'яснено, що оскільки позивач не є працівником прокуратури, яка підлягає реорганізації то на даний час він не може прийняти участь у конкурсі на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури.

Вказаним листом позивача було повідомлено, що питання недопущення його до участі у конкурсі на зайняття адміністративних посад в місцевих прокуратурах були предметом розгляду за його попереднім зверненням від 08.09.2015р. на засіданні робочої групи Київського регіонального центру, про що було надано відповідь листом від 09.09.2015р. №21/1986.

Вважаючи незаконним та таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили положення пункту 1.5 Порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Оскільки, позивач є суб'єктом правовідносин на проведення тестування зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, порядок якого визначено Порядком №98, суд приходить до висновку, що позивач має право на оскарження п. 1.5 «Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури», затвердженого наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015р. №98, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.07.2015р. за №928/27373.

Надаючи правову оцінку заявленим позивачем вимогам, з урахуванням викладених ним обставин, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності (крім конституційності) постанов та розпоряджень Кабінету Міністрів України, постанов Верховної Ради Автономної Республіки Крим; законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 8 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», підставами для визнання будь-якого акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про прокуратуру» перелік від 14.10.2014 № 1697-VII Генеральний прокурор України видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень, у межах своїх повноважень, на основі та на виконання Конституції і законів України.

Накази Генерального прокурора України, що є нормативно-правовими актами, після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів публікуються державною мовою в офіційних державних виданнях.

Відповідно до п. 5-1 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру» до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу XII "Прикінцеві положення" цього Закону:

1) прокурорами місцевих прокуратур призначаються:

а) особи, які не мають досвіду роботи в органах прокуратури, - за умови успішного проходження ними тестування та подальшого стажування строком до одного року. На таких осіб поширюються вимоги частин першої та п'ятої статті 27 цього Закону, крім вимоги щодо наявності стажу роботи в галузі права;

б) особи, які мають досвід прокурорської діяльності, проте на день набрання чинності цим Законом не працюють в органах прокуратури, - за умови успішного проходження ними тестування;

в) прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування.

Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України;

2) призначення на адміністративні посади, передбачені пунктами 11, 12, 13 частини першої статті 39 цього Закону (керівника, першого заступника та заступників керівника місцевої прокуратури), здійснюється за результатами чотирирівневого відкритого конкурсу, порядок проведення якого затверджується Генеральним прокурором України. Проведення конкурсу забезпечують п'ять конкурсних комісій, до складу кожної з яких входять:

а) чотири особи, визначені Генеральним прокурором України;

б) три особи, визначені Верховною Радою України.

Конкурсні комісії є повноважними за умови входження до їх складу не менше п'яти осіб. У разі невизначення Верховною Радою України в установленому порядку жодної особи комісія вважається повноважною за умови входження до її складу чотирьох осіб. Інформація про оголошення конкурсу, умови, строки, час та місце його проведення, про кандидатів, які подали заяву про участь в конкурсі, та результати конкурсу оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України.

При призначенні на адміністративні посади, передбачені пунктами 11, 12, 13 частини першої статті 39 цього Закону, обов'язкового врахування потребують професійні, морально-ділові якості, управлінсько-організаторські здібності кандидата, а також наявність у нього стажу роботи на посаді прокурора не менше трьох років або в галузі права - не менше п'яти років.

Відібрані конкурсною комісією три кандидати на кожну із зазначених адміністративних посад подаються на розгляд осіб, уповноважених цим Законом приймати рішення про їх призначення на ці посади.

Згідно з п.п. 11, 12, 13 частини першої статті 39 Закону України «Про прокуратуру» адміністративними посадами у Генеральній прокуратурі України, регіональних та місцевих прокуратурах (крім посад, зазначених у частинах другій і третій цієї статті) є посади: керівника місцевої прокуратури; першого заступника керівника місцевої прокуратури та заступника керівника місцевої прокуратури.

Пунктом 1.5 Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015р. №98, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.07.2015р. за №928/27373 визначено, що прийом документів та тестування на зайняття посад прокурорів місцевих прокуратур для осіб, які не мають досвіду роботи в органах прокуратури, та осіб, які мають досвід прокурорської діяльності, проте на день набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" не працюють в органах прокуратури, проводиться після закінчення тестування та призначення осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" працюють в міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах на посадах прокурорів, у разі наявності вакансій.

У той же час, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 були подані документи на зайняття адміністративної посади заступника Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області, а тому згідно вимог пункту 5-1 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру» наявність стажу роботи на посаді прокурора не менше трьох років або в галузі права - не менше п'яти років, повинно бути обов'язковим для зайняття зазначеної посади.

Позивачем не було надано доказів наявності у нього стажу роботи на посаді прокурора не менше трьох років або в галузі права - не менше п'яти років.

Крім того, суд зазначає, що оскаржуваний пункт 1.5 Порядку стосується зайняття посад прокурорів місцевих прокуратур, а не адміністративних посад: керівника місцевої прокуратури; першого заступника керівника місцевої прокуратури та заступника керівника місцевої прокуратури, як зазначає позивач.

З іншими заявами, у тому числі, щодо допуску позивача до участі в конкурсі на зайняття посад прокурорів місцевих прокуратур ОСОБА_1 не зверталась.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно було відмовлено ОСОБА_1 у допуску її до проведення конкурсу на зайняття адміністративної посади - заступника Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області з підстав, відсутності у неї стажу роботи на посаді прокурора не менше трьох років або в галузі права - не менше п'яти років.

Отже, відповідачем не було порушено конституційних прав позивача на вибір професії.

Крім того, слід зазначити, що Порядок проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, який затверджений наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015р. №98 у відповідності до Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» від 03.10.1992р. №493 та у відповідності до Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМ України від 28.12.1992р. №731 пройшов реєстрацію в Міністерстві юстиції України 31.07.2015р. за №928/27373.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, його державній реєстрації передувало отримання позитивного висновку Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини щодо відповідності Порядку положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наказ від 20.07.2015 № 98, у тому числі в частині затвердження п. 1.5 Порядку прийнято в межах, в порядок та спосіб встановлений законом.

Разом з тим, судом встановлено, що на момент вирішення адміністративної справи, наказ Генерального прокурора України від 20.07.2015р. №98, яким затверджено Порядок проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, втратив чинність згідно з наказом Генерального прокурора України від 26.07.2016р. №265 «Про затвердження Порядків проведення тестування та чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад у місцевих прокуратурах».

Згідно з вимогами ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 має бути відмовлено повністю.

Керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій