Справа № 753/23624/16-а
Суддя: Лужецька О. Р.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/67/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Лужецька О.Р., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві з адміністративним позовом про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 01 червня 2016 року звільнений з державної служби у зв'язку з досягненням пенсійного віку та виходом на пенсію, пропрацювавши на посадах державної служби понад 18 років. Загальний стаж роботи та служби складає 44 роки 9 місяців. 02 червня 2016 року подав заяву та необхідні документи до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо призначення йому пенсії за віком відповідно до п.10 Розділу ХІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про державну службу» та діючої на дату подання заяви статті 37 Закону України «Про державну службу». Однак протягом місяця не отримав жодної відповіді щодо результатів її розгляду. Зважаючи на вказану обставину, 07 липня 2016 року звернувся з заявою до начальника Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві Дудіча І.Д. 16 серпня 2016 року одержав лист, який не мав відповіді на поставлені запитання, відповідач лише повідомив, що на даний час Міністерством соціальної політики України розробляється проект постанови про порядок призначення пенсії державним службовцям. 23 вересня 2016 року позивач подав другу заяву в проханням призначити пенсію відповідно до п.10 Розділу ХІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про державну службу» та діючої статті 37 Закону України «Про державну службу» та Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (діючої на момент подачі заяви). Проте, 12 жовтня 2016 року отримав лист, в якому не було відповіді на його запитання. У листі його повідомили про Постанову Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 «Про деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» і які документи необхідно донести. Додає, що лише наприкінці жовтня 2016 року отримав відповідь на його третій письмовий запит від 11 жовтня 2016 року, в якому йому було відмовлено у призначенні пенсії за законодавством, діючим на час його звернення, тобто 02 червня 2016 року. Зокрема в листі зазначено, що Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14 вересня 2016 року скасовано постанову Кабінету Міністрів України від 31 травня 200 року № 865 дія постанови № 622 застосовується з 01 травня 2016 року. Тому підстави для визначення заробітку відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31 травня 200 року відсутні.

Позивач вважає бездіяльність та відмову відповідача безпідставною, противоправною та такою, що порушують конституційні права позивача на пенсійне забезпечення.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надавши суду свої заперечення та просив відмовити у задоволенні позову.

За відсутністю заперечень позивача, його представника та представника відповідача розгляд справи здійснюється судом у передбаченому ст. 122-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 червня 2016 року ОСОБА_2 був звільнений з державної служби у зв'язку з досягненням пенсійного віку та виходом на пенсію, пропрацювавши на посадах державної служби понад 18 років. Загальний стаж роботи та служби складає 44 роки 9 місяців.

02 червня 2016 року подав заяву з відповідними документами до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо призначення йому пенсії за віком відповідно до п.10 Розділу ХІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про державну службу» та діючої на дату подання заяви статті 37 Закону України «Про державну службу».

З матеріалів справи вбачається, що протягом місяця ОСОБА_2 не отримав відповіді на заяву від 02 червня 2016 року.

07 липня 2016 року звернувся з заявою до начальника Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві Дудіча І.Д. з проханням надати відповідь про терміни розгляду його заяви щодо призначення йому пенсії та/або підстави для відмови у її призначенні та причини бездіяльності Управління.

Листом від 04 серпня 2016 року № 8511/14 позивачу повідомлено, що на даний час Міністерством соціальної політики України розробляється проект постанови про порядок призначення пенсії державним службовцям.

23 вересня 2016 року позивач подав другу заяву в проханням призначити пенсію відповідно до п.10 Розділу ХІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про державну службу» та діючої статті 37 Закону України «Про державну службу» та Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (діючої на момент подачі заяви).

Листом від 06 жовтня 2016 року ОСОБА_2 повідомлено, що порядок призначення пенсій державного службовця регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 «Про деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» та роз'яснено, які документи необхідно донести.

Листом від 17 жовтня 2016 року Управлінням було відмовлено ОСОБА_2 у призначенні пенсії на підстав Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31 травня 2000 року. Зокрема в листі зазначено, що Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14 вересня 2016 року скасовано постанову Кабінету Міністрів України від 31 травня 200 року № 865 дія постанови № 622 застосовується з 01 травня 2016 року. Тому підстави для визначення заробітку відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31 травня 200 року відсутні.

Суд не може погодитися з твердженням Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві, виходячи з наступного.

Пунктом 10 Розділу ХІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про державну службу» визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання визначення розміру заробітку для обчислення пенсії» (яка діяла на час виникнення спірних відносин, 02.06.2016 р.) установлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

В подальшому, Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 року скасовано постанову Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865, дія постанови набирала чинності з 01.05.2016 року.

Згідно із ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Цей принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 09 лютого 1999 року № 1-пр/1999 встановлено, що надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актом може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Закон України «Про державну службу» № 889 від 10.12.2015 року такої вказівки не містить.

Таким чином, на час звернення ОСОБА_2 до Управління з заявою про призначення пенсії (02.06.2016) діяла Постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення призначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», тому Постанова Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 року «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» не може застосовуватися при обчисленні пенсії ОСОБА_2, так на час його звернення з заявою щодо призначення пенсії не існувала, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р.№ 22-1, днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, який призначає пенсію, заяви про призначення, відновлення, перерахунок або переведення з одного виду пенсії на інший.

Водночас, відповідно до п.4.3 вищезазначеного Порядку, не пізніше 10 днів після надходження заяви та наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначення пенсії з зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не було вчасно отримано відповідь на його заяву про призначення пенсії, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі Закону України «Про державну службу», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 71, 94, 160, 161, 162, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві відносно порушення строків розгляду заяви ОСОБА_2 про призначення пенсії від 02 червня 2016 року.

Скасувати рішення Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком з дня звернення, 02 червня 2016 року відповідно до п.10 Розділу ХІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про державну службу» (в редакції від 10.12.2015 р.), статті 37 Закону України «Про державну службу» (від 16.12.1993 р. з наступними змінами) та Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Зобов'язати Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити призначення та виплату ОСОБА_2 пенсію за віком з дня звернення (02.06.2016) відповідно до п.10 Розділу ХІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про державну службу» (в редакції від 10.12.2015 р.), діючої статті 37 Закону України «Про державну службу» (від 16.12.1993 р. з наступними змінами) та Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення розмірів заробітку для обчислення пенсії», взявши для визначення середньомісячної суми виплат, з яких сплачені страхові внески, за вибрані ОСОБА_2 60 календарних місяців - з 01 листопада 2008 року по 01 листопада 2013 рік.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережного об'єднання Управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА