Справа № 522/2843/17
Суддя: Свячена Ю. Б.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/2843/17
Провадження № 2-а/522/1185/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплати суми компенсації втрати частини доходів за період з 31 січня 2012 року по 30 вересня 2016 року, у зв'язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 10 703, 27 грн.; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому суму компенсації втрати частини доходів за період з 31 січня 2012 року по 30 вересня 2016 року, у зв'язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 10 703, 27 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відповідачем на виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2012 року на початку жовтня 2016 року було здійснено позивачу перерахунок пенсії та сплачено 10 703, 27 грн., що є недорахованою за період з 31 січня 2012 року по 30 вересня 2013 року сумою пенсії. Однак, відповідачем не була виплачена компенсація в зв'язку з втратою частини доходів за минулий час не отриманих з вини пенсійного фонду України, що стало приводом для звернення до суду з дійсними позовними вимогами.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшли заперечення проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, в яких зазначено, що доплата в сумі 10 703, 27 грн. має характер разового платежу, а тому не може бути використана в контексті ст. 2 Закону № 2050-ІІІ. Доходи, а в даному випадку пенсія, виплачуються позивачу вчасно, щомісячно до 25-го числа та без затримки, тому представник вважає вважає, що підстав для виплати компенсації позивачу немає.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою пенсійного віку, який проходив військову службу на різних посадах Міністерства оборони України.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2012 року, що набрала чинності, було зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог Постанови КМУ №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» від 07 листопада 2007 року, наказом Міністра оборони України №377 «Про затвердження схем посадових розмірів окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України» від 28 липня 2008 року з урахуванням зміни посадового окладу у складі загального грошового забезпечення відповідної позивачу категорії військовослужбовців з 31 січня 2012 року з врахуванням фактично виплаченої пенсії за цей час.

ГУПФ України в Одеській області вищевказане судове рішення було виконано в повному обсязі лише в жовтні місяці 2016 року, а саме ОСОБА_1 була виплачена частина пенсії в сумі 10 703, 27 грн. за період з 31 січня 2012 року по 30 вересня 2013 року, однак не виплачена компенсація в зв'язку з втратою частини доходів за минулий час.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Кошти які виплачуються пенсіонерам за рішенням суду є складовою частиною Державного бюджету, а не бюджету Пенсійного фонду. В зв'язку з тим, що Законами України Про Державний бюджет на відповідний рік не було передбачено видатків для проведення відповідних виплат, зазначена доплата була виплачена Позивачу у березні 2016 року після відповідного фінансування з Державного Бюджету України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Зазначена доплата в сумі 10 703, 27 грн. має характер разового платежу, а тому не може бути використана в контексті ст. 2 Закону № 2050-ІІІ.

З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ, Кабінет Міністрів України 21 лютого 2001 року прийняв постанову № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

Відповідно до п. 1 Порядку його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

За змістом же п.3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім'ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

За змістом наведених законодавчих приписів, основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої Законом №2050 та Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Отже, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії), порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання) та затримка виплати доходів один і більше календарних місяців.

Враховуючи те, що доходи, а в даному випадку пенсія, виплачуються позивачу вчасно, щомісячно до 25-го числа та без затримки, суд вважає, що підстав для виплати компенсації позивачу немає.

Вказана позиція викладена також в ухвалі ВАСУ від 06.10.2016 р. по справі № К/800/39121/15.

Згідно ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що пред'явлені ОСОБА_1 позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року, ст. ст. 2, 8, 9, 10, 11, 17, 18, 49, 51, 70, 71, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Приморський районний суд м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ю.Б.Свячена