Справа № 404/7700/16-а
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/7700/16-а
Номер провадження 2-а/404/130/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі : головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Чайка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кропивницького об"єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання рішення протиправним, скасування його та зобов"язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом, яким просить визнати рішення Кіровоградського об"єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області № 190393 від 20.09.2016 року щодо відмови їй в перерахунку пенсії державного службовця у зв"язку з підвищенням заробітної плати державних службовців протиправним та скасувати його; зобов'язати відповідача провести з 01 травня 2016 року перерахунок та виплату їй пенсії, у зв"язку з підвищенням заробітної плати державних службовців на підставі довідки від 02.09.2016 року № 95 та з урахуванням інших виплат, сум премій та надбавок, визначених в середніх розмірах відповідно до довідки № 32 від 24.03.2008 року із збереженням проценту для розрахунку пенсії від заробітку - 90 % та здійснити виплати з урахуванням отриманих сум.

Вимоги мотивувала тим, що із 30.03.2004 року перебуває на обліку в Кропивницькому об'єднаному Управлінні Пенсійного Фонду України Кіровоградської області та отримує пенсію за віком, призначену у відповідності до Закону України «Про державну службу». 02.09.2016 року звернулась до Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Кіровоградської області із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії у зв"язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців за відповідною посадою згідно поданої довідки № 95 від 02.09.2016 року та з урахуванням інших виплат згідно довідки від 24.03.2008 року № 32. Проте, рішенням № 190393 їй відмовлено у здійсненні перерахунку. Вважає, що відповідач діяв протиправно, оскільки своїми діями та рішенням безпідставно порушив та обмежив її право на перерахунок раніше призначеної пенсії, тобто діяв не на підставі, поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції та законам України.

В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Відповідач - Кропивницьке об"єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, його представник в судове засідання не з"явився, повідомлявся, подав письмові заперечення, згідно яких вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити та розгляд справи провести за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває з 30.03.2004 року на обліку в Кіровоградському об'єднаному Управлінні Пенсійного Фонду України Кіровоградської області, яке перейменовано згідно Постанови Кабінету Міністрів України №988 від 21.12.2016 року на Кропивницьке об"єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, та отримує пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року N 3723-ХІ в розмірі 90 % від суми заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» затверджені нові Схеми посадових на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів, внаслідок чого збільшилась заробітна плата працюючих державних службовців, в тому числі і за відповідною посадою державного службовця, з якої позивачці призначено пенсію.

02.09.2016 року позивачка звернулась до Кропивницького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області із заявою, згідно якої у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців за відповідною посадою просила здійснити їй перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця (а.с. 12).

Кропивницьким об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області позивачці відмовлено у здійснені перерахунку через відсутність на те законодавчих підстав, про що прийнято Рішення про відмову у перерахунку пенсії № 190393 від 20.09.2016 року (а.с. 16). Відмова мотивована тим, що відповідно до статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ (у редакції до 01.05.2016 року) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначає Кабінет Міністрів України. З 01.05.2016 року з набранням чинності Закону України «Про державну службу» № 889 норми статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723 втратили чинність. Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 року. Нормами Постанови № 865 на час звернення заявника із заявою про перерахунок пенсії 05.08.2016 року, не передбачено порядку перерахунку пенсії державного службовця, форма довідки правлінням Пенсійного фонду України не затверджена. З 01.05.2016 року питання пенсійного забезпечення урегульовано статтею 90 Закону України «Про державну службу» № 889-19 і норми про перерахунок пенсій в даному Законі відсутні. З 01.05.2016 року норма статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (1993 рік) втратив чинність.

Проте, суд приходить до висновку, що відповідач діяв протиправно, оскільки своїми діями та Рішенням № 190393 від 20.09.2016 року безпідставно порушив та обмежив право позивача на перерахунок раніше призначеної пенсії, тобто відповідач діяв не на підставі, поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції України.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (у редакції, на час призначення пенсії позивачу), пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави. На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених дим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Так, із 30.03.2004 року позивачці призначена пенсія за віком у відповідності до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року N 3723-ХІІ (в редакції на час призначення пенсії,) в розмірі 90% від суми заробітної плати за посадою, що віднесена до державної служби. Вказані обставини відповідачем не оспорюються.

Згідно статті 37-1 Закону України від 16.12.1993 р. N 3723-ХІІ (в редакції, що була чинна на час призначення пенсії позивачу), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за ним Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року № 76-VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», згідно із пунктом 11 якого текст статті 37-1 Закону України «Про державну службу «викладений в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України». Із 01 травня 2016 року набрав чинності Закон «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889- VIII, згідно ч. 1 ст. 90 якого визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Порядок перерахунку пенсій державних службовців був урегульований пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», а саме: у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року N 432-ІУ "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1)пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2 ) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Згідно пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій", передбачалось, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

09.12.2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набула чинності з дня опублікування - 15.12.2015 року та застосовується з 1 грудня 2015 року. Цією ж постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013 виключений пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», а її пункт 5 викладено в новій редакції, а саме: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державного службовця затверджується правлінням Пенсійного фонду України та узгоджується з Міністерством соціальної політики».

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99, від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 року № 20-рп/2004) (абзац 14 пункту 5). Так, аналізуючи категорію «звуження змісту прав і свобод», Конституційний Суд України в мотивувальній частині Рішення від 11.10.2005 № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) констатував наступне.

Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами і свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод -це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики (абзаци 5,6 пункту 4).

Право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальних захист. Згідно зі статтею 46 Конституції України це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру, в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім'ї цих виплат у визначених законом випадках (абзаци 1,2 пункту 5).

Разом з тим, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини 1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, відповідно до статтей 22, 46, 58 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про державну службу») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Згідно зі статтею 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п"ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

02.03.2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ, що набрав чинності із 01.04.2015 року, згідно із пунктом 5 розділу III прикінцевих та перехідних положень визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року взагалі скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Наведена норма свідчить про те, що з 01.06.2015 року не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства, зокрема Закону України "Про державну службу", оскільки норми, які регулюють питання пенсійного забезпечення тієї категорії осіб, на яких поширюється дія цих законів скасовані.

Посилання відповідача на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», як на підставу відмови у перерахунку пенсії є неприйнятним, оскільки відповідач застосував нові положення Закону до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, зміни внесені до вказаної стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку, нові положення поширюються на тих осіб, яким пенсії призначаються ( в теперішньому часі) спеціальними законами, а не на тих, яким вони вже призначені (в минулому часі).

Отже, новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений Законом України від 02.03.2015 року № 213-VIII не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

Разом з тим, до правовідносин сторін також не можуть бути засновані положення Закону "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889- VIII, що набув чинності із 01 травня 2016 року, оскільки цим Законом на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення державних службовців у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення із набуттям чинність цього Закону, тобто із 05 травня 2016 року, а відтак не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності, що не позбавляє позивача права на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати державного службовця за відповідною посадою, з якої призначено пенсію.

До правовідносин сторін повинні застосовуватися приписи статті 37 та статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу).

Не заслуговують на увагу доводи відповідача, викладені у його рішенні та листі, щодо відмови у перерахунку пенсії з тих підстав, що на час звернення до нього позивача із заявою за перерахунком пенсії не було визначено умови та порядку перерахунку призначених пенсії державного службовця, оскільки Кабінетом Міністрів України на виконання приписів статті 37- 1 Закону України 16.12.1993 року № 3723-ХІІ не було визначено умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям, у Постанові КМУ від 31.05.2000 року №865 також не міститься умов та порядку перерахунку призначених пенсій державного службовця, з огляду на наступне.

Не може бути знівельоване право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорії державних службовці через те, що органи влади України не встановили порядку, не прийняли відповідного нормативного документу постанови, який регулює умови та порядок перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям, тобто не може бути знівельована гарантія пенсійного забезпечення в Україні, яка є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, згідно статті 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Разом з тим, Верховний Суд України в постанові від 8 липня 2015 року в справі № 732/48/15а дійшов висновку, що відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби, при цьому застосуванню підлягає стаття 37 Закону № 3723-XII у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Право позивача на перерахунок раніше призначеної пенсії є беззаперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Згідно з статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу (йдеться про Протокол до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування. Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь- які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, суд вважає, що позивач має право на перерахунок призначеної пенсії державного службовця з 01.09.2016 року (звернулась за перерахунком 02.09.2016 року, тобто до 15 числа місяця) у зв"язку з підвищенням заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу, з якої призначено пенсію.

Відмова та рішення відповідача у здійснені такого перерахунку та виплаті пенсії в підвищеному розмірі не ґрунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії його в часі та обставинах справи, а тому є протиправні, в зв"язку з чим відповідач має бути зобов'язаний здійснити такий перерахунок з 01.09.2016 року на підставі довідки від 02.09.2016 року № 95 та з урахуванням інших виплат, сум премій та надбавок, визначених в середніх розмірах відповідно до довідки № 32 від 24.03.2008 року із збереженням проценту для розрахунку пенсії від заробітку - 90 % та здійснити виплати з урахуванням отриманих сум.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 256 КАС України встановлено, що негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів у межах суми стягнення за один місяць. Одночасно, в п.1 ч.2 вказаної статті зазначається, що суд, який прийняв постанову, може звернути до негайного виконання постанову у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті. Загальна сума заборгованості, що належить до виплати позивачу не обраховувалась, а лише визначено період з якого необхідно здійснити даний перерахунок та виплату пенсії. Отже, у суду відсутні підстави для покладення на відповідача обов'язку негайної виплати певних сум.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

З врахуванням зазначеного, вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 94,160-163, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов- задовольнити частково.

Визнати рішення № 190393 від 20.09.2016 року Кропивницького об"єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії державного службовця у зв"язку з підвищенням заробітної плати державних службовців, протиправним та скасувати його.

Зобов'язати Кропивницьке об"єднане Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області провести з 01 вересня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, у зв"язку з підвищенням заробітної плати державних службовців на підставі довідки від 02.09.2016 року № 95 та з урахуванням інших виплат, сум премій та надбавок, визначених в середніх розмірах відповідно до довідки № 32 від 24.03.2008 року із збереженням проценту для розрахунку пенсії від заробітку - 90 % , здійснивши виплати з урахуванням отриманих сум .

Присудити із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі - 551, 20 грн.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня її проголошення , апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Бершадська