Справа № 569/8217/16-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

03 квітня 2017 року м. Київ К/800/10119/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги адвоката ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 09 грудня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівному Департаменту патрульної поліції рядового поліції Новосад Ярослави Сергіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 09 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року, відмовлено в задоволенні позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 777156 від 21 червня 2016 року, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративного стягнення.

Судами встановлено, що 21 червня 2016 року о 13 год. 00 хв., водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки "Mercedes-Benz320", д.н.з. НОМЕР_1, біля в'їзду до автовокзалу в м. Рівне по вулиці Данила Галицького, здійснила зупинку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим створила суттєву перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, порушивши вимоги пп. "и" п. 15.9 ПДР України.

21 червня 2016 року інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівному Департаменту патрульної поліції рядового поліції Новосад Я.С. винесено постанову серії ПС2 № 777156 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 122 КУпАП, та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відмовляючи в задоволені позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що в діях позивача наявні ознаки правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП, а тому її правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції в межах його повноважень.

Факт порушення позивачем правил дорожнього руху стверджується матеріалами справи, зокрема, оглянутим у суді відеозаписом, з якого вбачається, що позивач здійснила зупинку ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території та погодилась на складання постанови за частиною третьою статті 122 КУпАП.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення, що узгоджується з положеннями статтей 258, 283 КУпАП.

Щодо твердження позивача про те, що вона вперше притягувалася до адміністративної відповідальності, тому відповідач міг обмежитись усним зауваженням і звільнити її від адміністративної відповідальності, судом зазначено, що призначення усного зауваження здійснюється на розсуд посадової особи, що вирішує справу відповідно до оцінки нею всіх обставин провини й особистості порушника, тобто стаття 22 КУпАП не передбачає обов'язковості звільнення від адміністративної відповідальності за всі малозначні правопорушення, а передбачає тільки право прийняти таке рішення. У зв'язку із цим посадова особа зобов'язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатися, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особистість порушника, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність тощо. Аналіз та правова оцінка зазначених даних дозволяють вирішити питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності й можливість обмежитися усним зауваженням.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Зазначає, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП, не встановлено належними доказами.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 09 грудня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівному Департаменту патрульної поліції рядового поліції Новосад Ярослави Сергіївни про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак