Справа № 802/305/17-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 березня 2017 р. Справа № 802/305/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

позивача та його представника: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників відповідача: Крапивницької С.М., Островерха Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем правил застосування вимог Податкового кодексу України та неврахування документів, які свідчать про правильність обчислення позивачем податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску та відсутністю порушень податкового обліку.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, відтворюючи зміст позовної заяви.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на обгрунтування письмових заперечень. Окремо зазначили, що під час перевірки ФОП ОСОБА_1 податковим органом встановлено ряд порушень податкового законодавства, а тому оскаржувані рішення прийняті у відповідності до чинного законодавства та в межах повноважень, наданих відповідачу.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що посадовими особами Вінницької ОДПІ проведена планова документальна виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року та дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2015 року.

За результатами перевірки складено акт № 9/02-32/13-05/НОМЕР_1 від 20.01.2017 року, згідно якого встановлено порушення п. 176.1, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України (далі - ПК України), а саме неналежне ведення обліку доходів і витрат та включення до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013, 2014, 2015 роки перекручених даних; п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України, в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення діяльності всього 86435,23 грн., в тому числі за 2013 рік - 51233,52 грн., за 2014 рік - 343,72 грн., за 2015 рік - 34857,99 грн.; п.п. "б" п. 176.2 ст. 176 ПК України, а саме неподання податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за ІІІ квартал 2013 року, ІІ квартал 2014 року, ІІІ квартал 2014 року, IV квартал 2014 року; п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 2, 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", внаслідок чого донараховано єдиний внесок в сумі 59341,15 грн., в тому числі за 2012 рік - 49978,11 грн., 2013 рік 9363,04 грн.

На підставі висновків акту перевірки податковим органом сформовано податкове повідомлення-рішення № від 03.02.2017 року, яким ФОП ОСОБА_1 нараховано штрафні санкції в сумі 510 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, податкове повідомлення-рішення від 03.02.2017 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 108044,04 грн., з них 86435,23 грн. - основне зобов'язання, 21608,81 грн. - штрафні санкції, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 03.02.2017 року, яким позивачу нараховано штрафні санкції в сумі 14367,14 грн. та вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 20.01.2017 року, якою позивачу визначено 59341,15 грн. недоїмки зі сплати єдиного внеску.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України). При цьому, в даному випадку норми Податкового кодексу України застосовуються в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п.п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення, визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, що передбачено п.п. 20.1.18, 20.1.19 цього ж Кодексу.

Як свідчать матеріали справи, за наслідками проведеної перевірки контролюючим органом складено акт № 9/02-32/13-05/НОМЕР_1 від 20.01.2017 року, висновки якого стали підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень від 03.02.2017 року № , , рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 03.02.2017 року та вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 20.01.2017 року.

Перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності ФОП ОСОБА_1, відображеного в розділі ІІІ податкової декларації про майновий стан і доходи та додатків до декларації, в порушення п. 177.2 ст. 177 ПК України встановлено заниження загального оподатковуваного доходу на 187348,49 грн., в тому числі за 2013 рік на 3055,81 грн., за 2014 рік - на 2812,66 грн., за 2015 рік - 181480,02 грн.

Перевіркою правильності визначення документально підтверджених витрат, відображених у додатку 5 та додатку 4 до податкових декларацій про майновий стан і доходи в порушення п. 177.2, 177.4 ст. 177 ПК України встановлено завищення валових витрат всього на 290337,07 грн., в тому числі завищення витрат за 2013 рік на 298317,85 грн., та заниження валових витрат в 2014 році на 790,73 грн., та в 2015 року на 7190,05 грн.

Також під час перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в 2013 році відповідно до банківських виписок проведено розрахунки за посередницькі послуги в сумі 173148 грн. з ТОВ "Фаворит-Н", на підтвердження вказаних операцій надано платіжні доручення та акти виконаних робіт. Дослідивши надані акти, контролюючим органом встановлено, що в них не зазначено обсяги виконаних робіт (наданих послуг), об'єми придбаної та реалізованої меляси відповідно до яких повинна визначатись винагорода виконавця, а також перелік суб'єктів господарської діяльності, з яких за сприяння виконавця забезпечено відвантаження продукції.

Таким чином, перевіркою не встановлено зв'язку оплачених послуг ТОВ "Фаворит-Н" в сумі 173148 грн. з отриманням доходу ФОП ОСОБА_1 від здійснення підприємницької діяльності .

Перевіркою встановлено заниження чистого оподатковуваного доходу всього на 477685,56 грн., в тому числі за 2013 рік на 301373,66 грн., 2014 рік - 2021,93 грн., 2015 рік - 174289,97 грн., у результаті чого донараховано суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб всього на 86435,23 грн., в тому числі за 2013 рік - 51233,52 грн., за 2014 рік - 343,72 грн., за 2015 рік - 34857,99 грн.

Відповідно до п. 177.1 ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно п. 177.2 ст. 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно з п.п. 177.4.1 п. 177.4 ст. 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать, зокрема витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат.

Як свідчать матеріали справи, СП "Одеські дріжджі" придбало у ФОП ОСОБА_1 мелясу бурякову 36,710 т. на суму 46988,80 грн., в тому числі 7831,47 грн. ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 62 від 05.03.2013 року, товарно-транспортною накладною від 05.03.2013 року серії АКК № 25693 та податковою накладною від 05.03.2013 року № 62 (а.с. 34-35).

Однак, згідно акту перевірки, податковим органом невірно зазначено дані видаткової накладної № 62 від 05.03.2013 року, а саме зазначено більший тоннаж товару, у зв'язку з чим вказано невірну суму 48268,80 грн., внаслідок чого позивачу донараховано 1280 грн. (а.с. 17).

В судовому засіданні представник відповідача визнав, що неправильно було відображено в акті суму по видатковій накладній №62 від 05.03.2013р.

Крім того, рішенням Господарського суду Черкаської області від 27.09.2012 року у справі № 07/5026/1335/2012 позов ФОП ОСОБА_1 до ТОВ "Смілянський цукровий завод" задоволено, стягнуто на користь позивача 173193,90 грн. боргу та 3463,88 грн. судового збору. Згідно виписок по особовому рахунку АТ "Укрсиббанк" від 13.05.2013 року вказані суми перераховані позивачу Смілянським міським відділом ДВС (а.с. 38-39, 40).

Разом з тим, податковим органом в акті перевірці не зазначено суму судового збору 3463,78 грн., який повернувся на рахунок позивача, у зв'язку з чим зроблено висновок про заниження позивачем оподатковуваного доходу.

Судом встановлено, що відповідачем включено до складу доходів платника податку кошти, отримані від ТОВ «Смілянський цукровий завод» в сумі 176656,68 грн., що підтверджується розрахунками, наведеними у таблицях акту, проте до складу витрат платника податків ФОП ОСОБА_1, кошти по придбанню даної меляси бурякової (патоки) у постачальників податковим органом не включено, що свідчить про необ'єктивність податкового органу під час перевірки та неправильне нарахування податку на доходи фізичних осіб (далі - ПДФО).

Так, між ПП ОСОБА_1 та ТОВ "Смілянський цукровий завод" укладено договір № 03/05-11 від 03.05.2011 року, згідно якого продавець зобов'язується продати та передати, а покупець прийняти та оплатити мелясу бурякову відповідно до умов даного договору. Строк поставки та оплати товару покупцеві здійснюється до 31.12.2011 року.

На виконання умов даного договору позивачем надано видаткові накладні № 65 від 19.07.2011 року, № 64 від 13.07.2011 року, №63 від 07.07.2011 року, товаро-транспортну накладну № 707 від 07.07.2011 року, № 709 від 13.07.2011 року, № 711 від 19.07.2011 року. Перевезення здійснювало автопідприємство СПД ОСОБА_6, про що укладено договір № 01-07/11 від 01.07.2011 року. Згідно вказаного договору виконавець забезпечує виконання транспортних робіт по перевезенню меляси бурякової в кількості 500 тонн вантажними автомобілями с.Крижопіль-Сміла, Крижопіль-Одеса та складено акт № 1 від 19.07.2011 року про надання транспортних послуг до договору № 01-07/11 від 01.07.2011 року (а.с. 47).

Крім того, між покупцем ОСОБА_1 та продавцем ПрАТ "ПК Поділля" укладено договір № 25/07 від 25.07.2011 року, згідно якого продавець продає, а покупець купляє мелясу бурякову, яка відповідає слідуючим параметрам (цукор не нижче 43%) і діючим тимчасовим нормам в кількості 2000 тонн.

Виконання умов вказаного договору підтверджується видатковою накладною № РН00-401-00950 від 30.07.2011 року, згідно якої ФОП ОСОБА_1 отримала товару на загальну суму 300000 грн., в тому числі ПДВ 50000 грн., пропуском № РН00-401-00950 від 30.07.2011 року, видатковою накладною №РН00-401-00941 від 27.07.2011 року, відповідно до якої ФОП ОСОБА_1 отримала товару на загальну суму 267714 грн., в тому числі ПДВ 44619 грн., виписками з особового рахунку та податковою накладною від 29.07.2011 року № 10006/2 (а.с. 48-50).

Також між покупцем ПП ОСОБА_1 та продавцем ТОВ "Дніпро-Сервіс плюс" укладено договір поставки № 30/06 від 30.06.2011 року, згідно якого продавець продає, а покупець купляє мелясу бурякову, яка відповідає слідуючим вимогам: цукристістю не менше 43%, сухих речовин не менше 76%, РН не нижче 6,5% в кількості 100 тонн. Ціна меляси згідно даного договору складає 1500 грн. за одну тонну з урахуванням ПДВ. Загальна вартість меляси згідно даного договору складає 150000 грн., в тому числі ПДВ 25000 грн.

Виконання умов даного договору підтверджується податковою накладною від 30.06.2011 року, видатковою накладною №РН-0000697 від 30.06.2011 року та рахунком-фактурою №СФ-0000338 від 30.06.2011 року.

Крім того, між покупцем ПП ОСОБА_1 та продавцем ТОВ "Дніпро-Сервіс плюс" укладено договір поставки № 8/07 від 08.07.2011 року згідно якого продавець продає, а покупець купляє мелясу бурякову, яка відповідає слідуючим вимогам: цукристістю не менше 43%, сухих речовин не менше 76%, РН не нижче 6,5% в кількості 500 тонн. Ціна меляси згідно даного договору складає 1380 грн. за одну тонну з урахуванням ПДВ. Загальна вартість меляси згідно даного договору складає 414000 грн., в тому числі ПДВ 69000 грн.

Виконання умов даного договору підтверджується податковою накладною від 08.07.2011 року, видатковою накладною №РН-0001056 від 08.07.2011 року та рахунком-фактурою №СФ-0000338 від 30.06.2011 року.

Дані документи стали підтвердженням наявності у ФОП ОСОБА_1 меляси бурякової (патоки), що є підтвердженням правомірності віднесення ціни їх придбання до складу витрат платника податків. Разом із цим, ФОП ОСОБА_1 надано Акт про проведення позапланової виїзної документальної перевірки з питань правильності обчислення сум ПДВ за липень 2011р. №4078/17/НОМЕР_1 від 14.10.2011р.. Предметом огляду в даному акті були саме правовідносини за вказаними вище договорами між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Смілянський цукровий завод», ТОВ «Дніпро-Сервіс плюс». ФОП ОСОБА_1 на даний акт перевірки подала заперечення та ДПІ у м. Вінниці надало відповідь від 28.10.2011р. №63951/11/1750 на вказані заперечення, в яких зазначило, що порушень по податку на додану вартість за липень 2011р. не встановлено. Також ФОП ОСОБА_1 надала акт документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р. по 31.12.2011р.№80/1721/НОМЕР_1 від 23.03.2012р., де повністю була досліджена дана операція. Таким чином, податковий орган дослідив та підтвердив зазначені операції, однак до складу витрат платника податку вони включені не були, що вказує про неправильне обчислення податковим органом податку на доходи ФОП ОСОБА_1

Судом встановлено, що податковий орган занизив суму «сплата суми єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування» (далі ЄСВ). Зазначено, що ФОП ОСОБА_1 сплатила за платіжним дорученням №215 до ЕСВ лише 3500 грн., тоді як насправді було сплачено 5010 грн., що підтверджується самим платіжним дорученням №215 від 18.01.2013р. та випискою з банку на дату здійснення платежу. Сума ЄСВ нарахована в 2012 році, але сплачена в 2013 році відноситься до складу витрат 2013 року, згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Таким чином, податковий орган не довів заниження зобов'язань платника податку, оскільки судом встановлено сплату в сумі 5010 грн.

Судом досліджено обставини, при яких відповідач відніс до складу доходів платника суми процентів по депозитним вкладам фізичної особи громадянина України ОСОБА_1, які були нараховані та виплачені банківськими установами. Так, до складу доходу ФОП ОСОБА_1 віднесено суму 439,18 грн., згідно депозитного договору №23-Д/11/24 від 08.01.2013р. з ПАТ «Терра Банк».; 978,08 грн. від 26.11.2014р. по депозитному договору ПАТ «Укрінбанк» №18112014/1 від 18.11.14р.; та 1257,53 грн. від 08.12.2014р. за депозитним договором ПАТ «Укрінбанк» №28112014 від 28.11.2014р.; 1548,49 грн. за депозитним договором ПАТ «Укрінбанк» №20032015 від 20.03.2015р.; 1505,48 грн. за депозитним договором ПАТ «Укрінбанк» №09042015 від 09.04.2015р.; 2477,59 грн. за депозитним договором ПАТ «Укрінбанк» №29052015 від 29.05.2015р.; 948,46 грн. за депозитним договором ПАТ «Укрінбанк» № від 26.08.2015р..

Умовами п.2.6 зазначених вище договорів, зазначено, що виплата нарахованих процентів Вкладнику здійснюється за вирахуванням податків та /або зборів, якщо утримання Банком таких податків та /або зборів передбачено чинним законодавством України. Банк виступає податковим агентом.

Таким чином, вищевказані кошти не підлягають включенню податковим органом до доходів платника податків.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що на оподаткування включення цих відсотків по депозитним вкладам не вплинуло. Однак, суд критично відноситься до вказаних пояснень відповідача, оскільки ці суми включені до складу витрат платника податків, що зазначено на стор. 25, 30, 32 акту перевірки. Разом із цим, податковим органом, окрім пояснень, жодними розрахунками та належними доказами не доведено, що до складу інших витрат: розрахунково-касового обслуговування, електронного обігу документів, програмного забезпечення, послуг зв'язку увійшли саме суми виплат банківських установ за зазначеними вище депозитними вкладами.

Суд не погоджується з позицією відповідача, щодо виключення з витрат позивача витрати по оплаті за послуги ТОВ «Фаворит-Н» згідно договору №01/03 від 01.03.2013р. та додаткової угоди №1 від 01.03.2013р.

Згідно умов даного договору, ТОВ «Фаворит-Н», зобов'язався надати послуги по придбанню та реалізації меляси бурякової у кількості 1228 т на протязі березня-травня 2013р. Відповідач в поясненнях суду не заперечив проти того, що фактично на дану кількість тонн і було надано послуг ТОВ «Фаворит-Н», відбулись господарські операції між ФОП ОСОБА_1 та ДП «Ладижинський завод «Екстра» та ТОВ «Профсервіс-Люкс», проте зазначив, що жодного зв'язку відвантаженої продукції на вказані підприємства з актами виконаних робіт, наданими ТОВ «Фаворит-Н» на посередницькі послуги по придбанню та реалізації меляси немає.

Суд вважає, що позиція податкового органу є помилковою, а перераховані кошти ТОВ «Фаворит-Н» по даній операції підлягають включенню до витрат з огляду на таке. Даний договір був виконаний повністю сторонами. У додатку №1 до вказаного договору зазначені контрагенти ТОВ «Профсервіс-Люкс» та ДП «Ладижинський завод «Екстра», з якими позивачу було влаштовано угоди. Фактичне надання послуг ТОВ «Фаворит-Н» підтверджується актами виконаних робіт №ОУ-0000770 від 01.03.2013р., №ОУ-0000771 від 04.04.2013р, №ОУ-0000772 від 14.05.2013р., актом звірки взаємних розрахунків, податковими накладними від 04.04.2013 року № 318, від 14.05.2013 року № 321, від 06.12.2013 року №238, від 01.03.2013 року № 23, рахунками-фактурами №СФ-0000103 від 04.04.2013 року, СФ-0000104 від 14.05.2013 року, №СФ-0000102 від 01.03.2013 року виписками з банку про оплату наданих послуг. Оплата проводилась частинами. Всі обставини свідчать про реальність здійснення операцій.

Обов'язок оплатити послуги закон пов'язує з особою замовника, а не підписанта акта про приймання-передачу робіт (послуг), оскільки сторонами договору про надання послуг відповідно до статті 901 ЦК України є саме замовник і виконавець.

Така сама позиція відображена у постанові Верховного Суду України від 8 квітня 2014 року у справі № 911/27/25/13-г, в якій зазначено, що приписи закону, які регулюють відносини за договором про надання послуг, пов'язують обов'язок замовника оплатити послуги за фактом їх надання виконавцем, а не за фактом передачі послуг на підставі акта.

Таким чином, основним джерелом інформації для оплати послуг є саме договір та його умови, а не сам текст актів виконаних робіт. Тим не менш, послуги, оформлені актами виконаних робіт №ОУ-0000770 від 01.03.2013р., №ОУ-0000771 від 04.04.2013р, №ОУ-0000772 від 14.05.2013р. Чинним законодавством не передбачено особливих вимог до оформлення актів виконаних робіт, тому сам факт його підписання сторонами свідчить про виконання вимог договору сторонами, що дає підстави платнику, тобто ФОП ОСОБА_1 справедливо віднести сплачені за послуги кошти до складу витрат платника податків. Дана операція була досліджена податковим органом, про що свідчить надана ФОП ОСОБА_1 довідка про проведення позапланової виїзної документальної перевірки №2090/1701 від 01.08.2014.

Таким чином, суд погоджується з позицією позивача про незаконність виключення зі складу витрат суми 173148,0 грн., що були перераховані ТОВ «Фаворит-Н».

Враховуючи відсутність порушень ФОП ОСОБА_1 п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК України, відповідно є незаконними донарахування податковим органом податку на доходи в сумі 86432,23 грн. та штрафних санкцій в сумі 21608,81 грн., а тому податкове повідомлення-рішення № 3 від 03.02.2017 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Також податковим органом зазначено, що ФОП ОСОБА_1 занижено суму доходу, на який нараховується єдиний внесок на 171012,35 грн., в т.ч. за 2012 рік на 144029,35 грн., (згідно визначеної суми чистого оподатковуваного доходу за даними акту попередньої планової перевірки №385/1721/НОМЕР_1 від 02.09.2013 року) за 2013 рік на суму 26983,00 грн., внаслідок чого донараховуванню підлягає ЄСВ в сумі 59341,15 грн. в т.ч. за 2012 рік - 49978,11 грн., за 2013 рік 9363,04 грн.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Пунктом 86.3 ст. 86 ПК України визначено, що акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику.

Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв'язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт.

Згідно п. 86.8. ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Таким чином, акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень та не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота яких перевірялася. Нарахування повинно проводитися згідно первинних документів.

З урахуванням вимог ст. 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків. Проте, відповідач наділений правом адміністрування даного податку лише з 01.10.2013р. Чинним ПК України не передбачено право відповідача на стягнення Єдиного соціального внеску за ті періоди, коли таке право у нього було відсутнє.

Стаття 19 Конституції України визначає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, суд вважає протиправним встановлення порушення відповідно до п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7, п.2, п.8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а тому податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 20.01.2017р. в сумі 59341,15 грн. та рішення № від 03.02.2017р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 14367,14 грн. підлягають скасуванню.

Перевіркою дотримання підприємцем обов'язків щодо подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) встановлено порушення п.п. "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, а саме: не подано податковий розрахунок сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) за ІІІ квартал 2013 року, ІІ квартал 2014 року, ІІІ квартал 2014 року IV квартал 2014 року, у зв'язку з нарахуванням та виплатою доходу ФОП ОСОБА_8, (платіжне доручення № 309 від 28.08.2013 року на суму 66000 грн., № 317 від 09.09.2013 року на суму, 63000 грн., № 318 від 13.09.2013 року в сумі 4790 грн.), ФОП ОСОБА_9 (платіжні доручення № 77 від 20.08.2014 року на суму 3700 грн., № 90 від 04.09.2014 року в сумі 14276 грн., № 150 від 11.12.2014 року на суму 20300 грн.), ФОП ОСОБА_7 (платіжне доручення № 35 від 06.05.2014 року на суму 960 грн.), ФОП Мріщук О.П. (платіжне доручення № 152 від 12.12.2014 року на суму 30349,72 грн.).

Відповідно до п. 18.1 ст. 18 ПК України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Згідно п.п. "б" п. 176.2 ст. 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Як свідчать матеріали справи та підтвердила позивач під час судового засідання, протягом ІІІ кварталу 2013 року, ІІ кварталу 2014 року, ІІІ кварталу 2014 року IV кварталу 2014 року, вона здійснювала платежі вказаним підприємцям, однак не подавала до контролюючого органу розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку форми 1ДФ.

Таким чином, позивач в порушення норм податкового законодавства України не виконувала покладеного на неї обов'язку, як податкового агенту, щодо подання податкової звітності та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платників податків. Відтак податкове повідомлення-рішення від 03.02.2017 року № , яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 510 грн., є правомірним та скасуванню не підлягає.

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, пояснення та докази, надані сторонами під час судового засідання, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Згідно ч. 1, 3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Вінницькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 20.01.2017 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області про застосування штрафних санкцій № від 03.02.2017 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № від 03.02.2017 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1817,52 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ Альчук Максим Петрович

Згідно з оригіналом.

Суддя:

Секретар: