Справа № 192/105/17
Суддя: Щербина Н. О.
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/105/17
Провадження № 2-а/192/12/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Щербини Н. О.,

за участю секретаря судового засідання - Савчукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області щодо відмови у здійсненні перерахунку раніше призначеної пенсії як державному службовцю з урахуванням розміру заробітної плати, вказаної в довідці від 01 травня 2016 року, а також просить суд зобов'язати відповідача здійснити такий перерахунок пенсії з 01 травня 2016 року та виплатити різницю, що виникне внаслідок перерахунку.

На обґрунтування позову посилається на те, що з 30 грудня 2007 року вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області та отримує пенсію згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Згідно довідки про заробітну плату №764/05/40 від 02 вересня 2016 року позивач дізналась про підвищення заробітної плати державним службовцям з 01 травня 2016 року і одночасно звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку призначеної їй пенсії.

Листом від 20 січня 2017 року №3 відповідач повідомив про відсутність у позивачки права на перерахунок пенсії згідно довідки від 02 вересня 2016 року, оскільки згідно п.3 розділу 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищується на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено. В розділі «Зміни, що вносяться до постанов Кабінету міністрів України» затверджених постановою 1013 п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», виключено, тобто перерахунки пенсій у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям не проводяться.

Додатково відповідач повідомив, що до 01 травня 2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване зазначеними нормами закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII, а з 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, у зв'язку з яким втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Позивач вважає, що такі дії відповідача є неправомірними, оскільки вона отримала право на призначення пенсії як державному службовцю до прийняття вищевказаного Закону. Вважає, що відповідач відмовив в проведенні їй перерахунку незаконно, оскільки відповідачем порушено норми Конституції України, зокрема щодо зворотної дії нормативно-правових актів в часі, обмеження соціальних стандартів та така відмова суперечить усталеній практиці Європейського суду з прав людини.

Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала, та прохала їх задовольнити, вважає, що має право на перерахунок пенсії, а новий розмір пенсії повинен бути призначений з урахуванням нової довідки про розмір заробітної плати працюючих державних службовців із застосуванням 86 % призначеного розміру пенсії.

Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги не визнала. Згідно письмових заперечень проти позову, які надійшли до суду 23 лютого 2017 року, просить відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з 10 листопада 2006 року та отримувала пенсію по інвалідності ІІ групи від загального захворювання згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 листопада 2003 року. Після припинення державної служби 30 грудня 2007 року на підставі заяви позивача, пенсію переведено з пенсії по інвалідності відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII, а 29 грудня 2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку із підвищенням заробітної плати державним службовцям з 01 травня 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року №292 «Про деякі питання оплати праці державних службовців, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» на підставі довідки про заробітну плату від 02 вересня 2016 року №764/05/40 виданої управлінням Пенсійного фонду України в Солонянському районі.

20 січня 2017 року комісією при управлінні по питанню призначення (відмови), перерахунку пенсій, прийнято рішення відмовити позивачу в перерахунку пенсії. Згідно ст.37-1 Закону України «Про держану службу» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою право на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахування пенсії. З 01 січня 2015 року змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх державних службовців, така підстава для перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям відсутня в новій редакції ст.37-1 Закону України «Про державну службу», а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано Кабінетом міністрів України. Порядок визначення заробітної плати при обчисленні (перерахунку) пенсії державним службовцям регулювався постановою КМУ від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», де в п. 4 зазначалося, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень КМУ проводиться перерахунок пенсій на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи з сум заробітної плати, яку отримує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Отже вказана норма права передбачала проведення перерахунку пенсій призначених державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям. Однак, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до Постанови №865 внесено зміни, які застосовуються з 01 грудня 2015 року та якими, зокрема, виключено п.4. Згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VII втратив чинність Закону України «Про державну службу», крім статті 37, що стосується осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу ХІ Закону №889-VIII. Відповідно до ст.90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в свою чергу даним законом не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців (а.с.16-17).

Суд, вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку.

Суд встановив, що позивачці з 30 грудня 2007 року було призначено пенсію за віком згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 86 % від заробітної плати.

29 грудня 2016 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням з 01 травня 2016 року заробітної плати працюючих державних службовців відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року №292 (а.с.11).

До заяви нею було додано довідку №764/05/40 від 02 вересня 2016 року (а.с.10) про заробітну плату державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на посадах, з яких призначено (перераховано) пенсію.

Протоколом засідання комісії управління Пенсійного фонду України в Солонняському районі по питанню призначення (відмови), перерахунку пенсій та допомог від 20 січня 2017 року №3 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з тих підстав, що п. 4 постанови № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» виключений, а тому перерахунки пенсій у разі підвищення розміру заробітної плати державним службовцям - не проводяться (а.с.13-15).

Судом було встановлено, що до 01 травня 2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII.

З 01 травня 2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність і норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинність з 01 травня 2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01 травня 2016 року Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01 травня 2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Позивачка звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії як непрацюючому державному службовцю з 01 травня 2016 року, а на час звернення з такою заявою про перерахунок пенсії, чинне законодавство не передбачає права на перерахунок пенсій державним службовцям. Раніше з відповідною заявою до відповідача позивачка не зверталася, відтак її право не є порушеним.

Таким чином, відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивачці не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням права на соціальний захист.

Стосовно посилання відповідача в якості підстави для відмови у перерахунку пенсії позивачці на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, суд погоджується з тим, що зазначена норма Закону стосується лише права на призначення пенсій особам, які підпадають під дію перелічених законів, і не стосується перерахунку раніше призначених пенсій.

Відповідно до вказаної норми у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до закону України «Про державну службу».

Отже п. 5 Прикінцевих положень цього Закону № 213-VIII врегульовано питання призначення пенсій відповідно до Закону України «Про державну службу».

Оскільки в даному випадку предметом позову є не призначення, а перерахунок пенсії позивачці, застосування до спірних правовідносин п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII, є безпідставним.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, питання перерахунку пенсії орган Пенсійного фонду зобов'язаний вирішувати на підставі правових норм, що діють на час звернення пенсіонера до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України.

Відповідно дост.37 Закону України «Про державну службу» (в чинній редакції на час призначення позивачці пенсії), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28.12.2014 №76-VIII статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено в новій редакції, а саме: умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Одночасно, пунктом 16 Прикінцевих положень Закону №76-VIII зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

На момент звернення позивачки до суду, Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям не визначені.

Відповідно до п.п.4, 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Проте, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка як в ній зазначено, застосовується з 01 грудня 2015 року, пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 виключено, абзац перший пункту 5 викладено в новій редакції - «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Отже, виходячи з визначеного позивачем предмету спору, суд вважає, що постанова Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 (з урахуванням внесених змін) до спірних правовідносин не застосовується.

На момент виникнення спірних правовідносин у зв'язку з внесенням наведених змін у спеціальному законодавчому акті, що регулює питання пенсійного забезпечення позивача, - Законі України «Про державну службу», відсутня така підстава для перерахунку раніше призначеної пенсії, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Не містять такої підстави і інші норми пенсійного законодавства, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення», який, як зазначено в його преамбулі, гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки. А згідно ст.11 цього Закону до відання Кабінету Міністрів України належать питання, пов'язані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених цим Законом.

Також не встановлено такої підстави і в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

За правилами ст.5 вказаного Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема, принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Отже, в даному випадку не визначення Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям відповідно до в ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» не може бути підставою для перерахунку призначеної пенсії позивачу у зв'язку із збільшенням заробітної плати на посаді, на якій працювала позивач до виходу на пенсію, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії жодною правовою нормою наведена позивачем обставина не визначена в якості законодавчо встановленої підстави для перерахунку призначеної пенсії позивачу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії державного службовця у відповідача не має законних підстав для здійснення перерахунку пенсії через збільшення заробітної плати працюючих державних службовців з 01 травня 2016 року.

Стосовно посилання позивача на положення Конституції України, зокрема, ч.3 ст.22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як встановлено вище, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» на час призначення позивачці пенсії, пенсія державним службовцям призначається увідповідному відсотковому розмірі від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. А за правилами статті 37-1 цього Закону перерахунок раніше призначених пенсій здійснювався у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

З прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28.12.2014 №76-VIII встановлена ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» умова перерахунку призначених пенсій державним службовцям виключена.

При цьому вказані положення Закону № 76-VIII неконституційними не визнано, вказана норма є чинною, а відтак обов'язковою до виконання, в тому числі, відповідачем.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже з огляду на відсутність правової норми, яка б передбачала перерахунок призначеної позивачеві пенсії за наведених позивачем обставин, суд вважає, що відповідачем не вчинено будь-яких протиправних дій щодо звуження змісту та обсягу прав позивачки.

Також суд враховує змінну судову практику, зокрема правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 1- 4,6 - 9, 11, 12, 17, 18, 71, 94, 158, 159, 160, 163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Солонянському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складений 09 березня 2017 року.

Головуючий: суддя Н.О.Щербина