Справа № 820/6279/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 березня 2017 р. № 820/6279/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1В,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Виробничо-комерційного підприємства "Служба замовника"
до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області
про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Виробничо-комерційне підприємство "Служба замовника", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін №17 від 02.11.2016 року до ВКП "Служба замовника на суму 3400 грн.;

- судові витрати покласти на Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період з 26.10.2016 року по 27.10.2016 року відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання ВКП "Служба замовника" вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, за результатами якої складено акт №7 та прийнято рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін від 02.11.2016 року №17. Позивач не згоден зі спірним рішення вважає його незаконним та передчасним, оскільки, на теперішній час триває судове оскарження рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, прийняте за наслідками планової перевірки підприємства в липні 2016 року, а тому накладення штрафних санкцій за невиконання оспорюваного рішення прямо порушує права та законні інтереси ВКП "Служба замовника". Вказане слугувало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи позовної заяви, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, у судовому засіданні заперечував проти позову, та наполягав на тому, що застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін до Виробничо-комерційного підприємства "Служба замовника" є обґрунтованим, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, вивчивши доводи позову та доданих документів, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Судовим розглядом встановлено, що сектором контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на підставі наказу від 24.10.2016р. №316, направлення на проведення перевірки від 24.10.2016р. №547, в період з 26.10.2016 р. по 27.10.2016р. проведено позапланову перевірку Виробничо-комерційного підприємства "Служба замовника" з питання дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Результати перевірки ВКП "Служба замовника" оформлені актом №7 від 27.10.2016 року (а.с.8-10).

Висновками перевірки встановлено порушення підприємством позивача положення абзацу 3 ст.11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", зокрема: Виробничо-комерційним підприємством "Служба замовника" не виконано законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами, щодо усунення порушень порядку формування та застосування цін, а саме: не виконано припис про виконання вимог щодо усунення порушень державної дисципліни №1 від 29.07.2016 року. Так, підприємством не усунуті наслідки порушення порядку застосування тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів для мешканців приватного сектора м. Мерефа за період з 01.08.2015р. по 30.06.2016р. - не приведені розрахунки зі споживачами у відповідність до діючого на вказаний період законодавства. Споживачам приватного сектору м. Мерефа не здійснені перерахунки. Також підприємством не здійснені розрахунки економічно обґрунтованих планових витрат на послуги з вивезення твердих та рідких побутових відходів споживачам м. Мерефа з урахуванням вимог постанови КМУ від 26.07.2006р. №1010, та не здійснено розрахунки економічно обґрунтованих планових витрат на ритуальні послуги з урахуванням вимог Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства 19.11.2003р. №194 та не встановлено їх в органах місцевого самоврядування, відповідно до чинного законодавства. Підприємством у місячний термін з моменту отримання припису не було повідомлено Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області про вжиті заходи.

Не погодившись з висновками акту перевірки директор підприємства позивача в графі "опис пояснень, зауважень або заперечень" зазначив, що в частині порядку формування та застосування тарифів з надання послуг по утилізації твердих побутових відходів на даний час ВКП "Служба замовника" оспорює припис в Харківському окружному адміністративному суді. (а.с.10).

За результатами вищевказаної перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області прийнято рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін №17 від 02.11.2016 р., яким вирішено вилучити у Виробничо-комерційного підприємства "Служба замовника" в дохід державного бюджету штраф у сумі 3400,00 грн. (а.с.7).

Позивач, не погодившись зі спірним рішенням звернувся за відновленням своїх прав та законних інтересів до суду, оскільки вважав, що вказане рішення винесено за наявності порушень вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Правила надання послуг з вивезення побутових відходів (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008р. №1070) та порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає, що правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) регулюються Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 р. №877-V.

За замістом ст. 1 зазначеного Закону, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), серед іншого зобов'язані: повно, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом.

Поряд з цим, Законом України "Про ціни та ціноутворення" від 21.06.2012 № 5007-VI, врегульовано основні засади цінової політики та відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.

За змістом ч.2 ст. 12 Закону України "Про ціни та ціноутворення", державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими.

Згідно ст. 18 Закону України "Про ціни та ціноутворення", уповноважені особи мають право, серед іншого, проводити у субєктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки: достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; одержувати відповідно до законодавства у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час проведення перевірки; одержувати безоплатно від субєктів господарювання, що перевіряються, копії документів та інші відомості, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, документів, що можуть підтверджувати їх порушення, платіжних доручень, квитанцій, що підтверджують факт перерахування до бюджету коштів у разі застосування адміністративно-господарських санкцій, а також довідки, підготовлені субєктами господарювання на їх вимогу; робити запити та одержувати від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в повному обсязі інформацію та документи, необхідні для виконання покладених на них функцій; вимагати від субєктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, субєктам господарювання обовязкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 20 Закону України "Про ціни та ціноутворення", до субєктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за: невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій - штраф у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Другим абзацом ч.2 статті 20 Закону України "Про ціни та ціноутворення" передбачено, що сума необґрунтованої виручки, одержаної субєктами господарювання, які на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача, повертаються споживачам.

Згідно ч.9 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності": розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов'язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки.

Частина 1 ст. 12 вищевказаного Закону передбачає, що за невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Беручи до уваги, що на час розгляду даної адміністративної справи припис Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області №1 від 29.07.2016 року про виконання законних вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін, складений відносно ВКП "Служба замовника", що слугував підставою для прийняття спірного рішення №17 від 02.11.2016 року, в установленому порядку не скасований та не виконаний позивачем, суд доходить висновку, що дії відповідача щодо прийняття рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін Виробничо-комерційним підприємством "Служба замовника" вчинені у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Крім того, суд не бере до уваги доводи представника позивача про протиправність рішення про застосування штрафних санкцій, у зв'язку з оскарженням припису Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області №1 від 29.07.2016 року, оскільки, матеріалами справи підтверджується, що адміністративна справа, на яку посилається позивач стосується оскарження рішення про застування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної ВКП "Служба замовника" дисципліни цін від 29.07.2016 року, а не про скасування припису №1 від 29.07.2016 року. (а.с.19, 20).

Відповідно до ч.1, 3 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.1 та 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, заперечуючи проти позову, належним чином обґрунтував правомірність прийняття спірного рішення, а відтак, позовні вимоги Виробничо-комерційного підприємства "Служба замовника" є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Виробничо-комерційного підприємства "Служба замовника" до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про скасування рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 30 березня 2017 року.

Суддя Панченко О.В.