Справа № 671/304/15-ц
Суддя: Бурлак Г. І.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 671/304/15-ц
Провадження № 2-а/685/6/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого: Бурлак Г. І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теофіполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волочиської міської ради про визнання не чинним рішення 39 сесії Волочиської міської ради від 28 листопада 2014 року в частині

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати нечинним і скасувати рішення 39 сесії Волочиської міської ради від 28.11.2014 року № 111 в частині визнання протиправними актів індивідуально-правової дії рішення 27.03.2012 року №93 та рішення 10.07.2012 року №71 та погодження з їх скасуванням, а також з визнанням недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на їх підставі на ім'я ОСОБА_1 в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, пояснив, що рішенням Волочиської міської ради від 27 березня 2012 року № 93 та від 10 липня 2012 року № 71 ОСОБА_1 передано в приватну власність земельну ділянку площею 0.1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1. На підставі рішення сесії Волочиської міської ради від 10.07.2012 року №71 ОСОБА_1 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 площею 0,1000 га розташованої за адресою АДРЕСА_1 Рішенням Волочиського райсуду від 14 березня 2014 року відмовлено в позові ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту щодо земельної ділянки ОСОБА_1 з правом проходу та проїзду шириною 5 м довжиною 24 м. Рішенням 39 сесії Волочиської міської ради від 28 листопада 2014 року №111 визнано протиправними рішення Волочиської міської ради від 27 березня 2012 року № 93 та від 10 липня 2012 року № 71. Сесія погодилися з їх скасуванням та визнанням недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі зазначених рішень на ім'я ОСОБА_1 в судовому порядку. На засідання сесії позивач не запрошувався, його було позбавлено можливості захистити свої права та надати до відома Волочиської міської ради рішення суду. Крім того, на підставі зазначеного рішення Волочиська міська рада зобов'язує його відновити прохід до домоволодіння на АДРЕСА_2 що суперечить рішенню Волочиського райсуду від 14 березня 2014 року. Вважає дії Волочиської міської ради протиправними, а п.2 рішення №111 від 28.11.2014 сесії Волочиської міської ради яким визнано протиправними рішення Волочиської міської ради від 27 березня 2012 року № 93 та від 10 липня 2012 року № 71 та погоджено з їх скасуванням та визнанням недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі зазначених рішень на ім'я ОСОБА_1 в судовому порядку, скасувати.

Від Волочиської міської ради надійшло заперечення на позов, згідно якого, міська рада оскаржуваним рішенням ніяким чином не порушила права позивача і не позбавила його права власності, оскільки цим рішенням не скасовувалися попередні рішення від 27.03.2012 року №93 та 10.07.2012 року №71, і не визнавався недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я позивача, а міська рада лише погодилася на скасування цих рішень та визнання недійсним державного акту в судовому порядку. Просив позов залишити без задоволення та проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Волочиської міської ради від 27 березня 2012 року № 93 та від 10 липня 2012 року № 71 ОСОБА_1 передано в приватну власність земельну ділянку площею 0.1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1. На підставі рішення сесії Волочиської міської ради від 10.07.2012 року №71 ОСОБА_1 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 площею 0,1000 га розташованої за адресою АДРЕСА_1

В березні 2014 року сусід позивача ОСОБА_2 звернувся з позовом до нього про встановлення земельного сервітуту, однак згідно рішення Волочиського районного суду від 14.03.2014 року в позові ОСОБА_2 було відмовлено і ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 23.04.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення Волочиського районного суду від 14.03.2014 року залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням судів ОСОБА_2 звернувся до Волочиської міської ради про скасування її рішень від 27 березня 2012 року № 93 та від 10 липня 2012 року №71 на підставі яких позивач отримав у власність земельну ділянку.

П.2 рішення 39 сесії Волочиської міської ради від 28.11.2014 року № 111, "Про розгляд заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3" визнано протиправним акти індивідуальної правової дії рішення Волочиської міської ради від 27.03.2012 року №93 та 10.07.2012 року №71 та погоджено з їх скасуванням, а також з визнанням недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку виданого на їх підставі на ім'я ОСОБА_1 в судовому порядку.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зміст рішення, що оскаржується, вказує на те, що має місце земельний спір між позивачем та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 як користувачами суміжних земельних ділянок по вул. Кооперативній, м. Волочиськ Хмельницької області. Про це також свідчать преамбула зазначеного рішення, заяви ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до Волочиської міської ради та депутатське звернення від 17.09.2014 року про необхідність скасування рішень щодо передачі земельних ділянок позивачу.

Відповідно до ч.3 ст.158 Земельного Кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Порядок розгляду земельних спорів органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин визначений ст. 159 ЗК України:

1. Земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви.

2. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин.

3. Відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення.

4. У рішенні органу місцевого самоврядування або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, визначається порядок його виконання.

5. Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття.

Згідно із ст. 160 ЗК України сторони, які беруть участь у земельному спорі, мають право знайомитися з матеріалами щодо цього спору, робити з них виписки, брати участь у розгляді земельного спору, подавати документи та інші докази, порушувати клопотання, давати усні і письмові пояснення, заперечувати проти клопотань та доказів іншої сторони, одержувати копію рішення щодо земельного спору, і, у разі незгоди з цим рішенням, оскаржувати його.

Відповідач, в порушення вище названий норм права, не здійснив належний розгляд земельного спору, не запросив для його розгляду позивача та не взяв до уваги судові рішення в справі між ним і скаржниками (ОСОБА_2 і ОСОБА_3) - рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 14.03.2014 року в справі № 671/2785/13-ц, залишеним без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23.05.2014 року, якими такий же спір вже був вирішений - відмовлено скаржникам у встановленні земельного сервітуту.

Крім того, відповідно до п.15 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з ч.10. ст.59 зазначеного закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну чи скасування.

У той же час у ст.3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у ст.74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що Волочиська міська рада рішенням від 27.03.2012 року №93 внесла зміни до п.1 рішення 30 сесії міської ради від 11.12.2009 року №1114 «Про надання дозволу на розробку технічної документації, що посвідчує право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_1.» та рішенням від 10.07.2012 року №71 затвердила технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га в АДРЕСА_1 позивачу у власність та надала позивачу у власність вказану земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На підставі зазначених рішень позивач виготовив Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Визнавши протиправними акти індивідуально-правової дії - рішення 27.03.2012 року №93 та рішення 10.07.2012 року №71, Волочиська міська рада вийшла за межі своїх повноважень, порушивши права позивача.

Вказана правова позиція також відображена у рішенні Верховного суду України від 17.03.2015 року у справі №21-38 а15.

Твердження відповідача про те, що зазначеним рішенням сесія не скасовувала свої попередні рішення, а визнала їх помилковість та погодилася з їх скасуванням в судовому порядку спростовується самим змістом оспорюваного рішення, де чітко вказано : « Визнати протиправним акти індивідуально-правової дії - рішення 27.03.2012 року №93 та рішення 10.07.2012 року №71». Подальший зміст рішення свідчить про те, що на підставі рішення відповідач має намір звернутися до суду із позовом про скасування визнаних недійсними рішень та Державного акту, який виданий на їх підставі. Вказане підтверджується і змістом вимоги від 19.09.2014 року, якою до прийняття рішення суду ОСОБА_1 зобов'язано відновити прохід до домоволодіння по АДРЕСА_2

Рішення суду, яке вступило в законну силу, має обов'язковий характер, однак відповідач, всупереч рішення Волочиського райсуду від 14 березня 2014 року, яке вступило в законну силу, намагається вплинути на права і інтереси власника земельної ділянки за адресою м.Волочиськ вул. Кооперативна 5а та зобов'язує його на підставі рішення №111 від 28.11.2014 року надати право земельного сервітуту.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що п.2 рішення 39 сесії Волочиської міської ради від 28.11.2014 року №111 є таким, що прийняте не на підставі та не у спосіб, що передбачені законами України, що порушує права позивача на землю, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 155 ЗК України повинне бути скасованим.

Позивачем надано до суду розрахунок понесених витрат на правову допомогу, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру на загальну суму 2700 грн, яка підлягає стягненню з відповідача.

На підставі наведеного, керуючись Конституцією України, ст.158-160 Земельного Кодексу України, ст.26,59,74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 72, 159, 163 КАС України, районний суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Волочиської міської ради про визнання не чинним рішення 39 сесії Волочиської міської ради від 28.11.2014 року № 111 в частині визнання протиправними актів індивідуально-правової дії рішення 27.03.2012 року №93 та рішення 10.07.2012 року №71 та погодження з їх скасуванням, а також з визнанням недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на їх підставі на ім'я ОСОБА_1 в судовому порядку, задовольнити.

Визнати не чинним та скасувати п.2 рішення 39 сесії Волочиської міської ради від 28 листопада 2014 року №111 .

Стягнути з місцевого бюджету м. Волочиськ Хмельницької області на користь ОСОБА_1 2700 грн судових витрат шляхом їх безспірного списання з рахунку суб'єкта владних повноважень - Волочиської міської ради Хмельницької області.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий :