Справа № 309/114/17
Суддя: Савицький С. А.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/114/17
Провадження № 2-а/309/41/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" березня 2017 р. м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: Савицький С.А.

при секретарі: Росоха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1 до Хустського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії. Посилається на те, що на теперішній час він є пенсіонером за віком, знаходиться на обліку в Хустському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Закарпатської області як отримувач пенсії за віком з 07.06.2015 року. При призначенні йому пенсії за віком Хустським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області порушено його законні права на належний розмір пенсії, а саме відповідачем було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік, а не за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як того вимагає Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», чим суттєво зменшено розмір його пенсії та погіршено його становище. Про це йому стало відомо з листа-відповіді Хустського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області за № 105/к-01 від 15.12.2016 року. Даним листом Хустське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, посилаючись на норми п. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відмовило позивачу в проведенні перерахунку його пенсії за віком з 07.06.2015 року та нарахуванні йому пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих у галузях України за три календарні роки, що передують року звернення призначенням пенсії, тобто 2960, 62 грн. З відмовою зазначеною у вищевказаному листі позивач не погоджується, вважає такі дії відповідача незаконними. Посилається на те, що з 04.01.2003 року йому було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 15.03.2011 року відповідачем припинено виплату йому пенсії за вислугу років, згідно його заяви від 28.03.2011 року. 01.07.2015 року він подав до Хустського обєднаного управлін Пенсійного фонду України Закарпатської області заяву про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки 06.06.2015 року йому виповнилося 60 років. Відповідно до статті 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» даний Закон регулює відносини, що виникають між субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом або в частині, що не суперечить цьому Закону. Статтею 9 даного Закону передбачено види пенсійних виплат і соціальних послуг, які призначаються відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у томі числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія в звязку з втратою годувальника.

Пенсія за вислугу років - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загально визначена пенсія для усіх категорій осіб - пенсія за віком. Враховуючи те, що позивач жодним із видів загально передбаченої пенсії не користувався раніше, вважає, що право на пенсію за віком виникло у нього вперше. А тому, для визначення розміру його пенсії відповідач повинен був врахувати положення ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» згідно якої заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс X (Ск: К), де

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

В листі № 105/к-01 від 15.12.2016 року самим відповідачем підтверджено той факт, що 01.07.2015 року позивачем було подано заяву про призначення пенсії за віком, саме - призначена пенсії, а не перевід з одного виду пенсії на інший вид.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можна застосовувати норми ч. З ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

При подачі позивачем 01.07.2015 року заяви про призначення пенсії за віком жодного документу про його бажання щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії він не подавав.

На підставі наведеного вище, позивач вважає, що відповідач неправомірно застосував положення ч. З ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився. Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 подали до суду заяви, в яких просять провести розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задоволити.

Представник відповідача - Хустського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області в судове засідання не зявився. Начальником Хустського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області ОСОБА_3 подано заяву про розгляд справи без участі представника управління в порядку письмового провадження, просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини, наведені в поданому письмовому запереченні. В поданому письмовому запереченні на позовну заяву відповідач посилається на те, що ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років з 04.01.2003 р. При призначенні пенсії стаж роботи становив 30 років 1 місяць 18 днів. Заробітна плата для обчислення пенсії визначена за період з 01.09.1995 р. по 31.08.2000 р. Згідно заяви позивача від 28.03.2011 р. припинено виплату пенсії в звязку з влаштуванням на роботу на посаду, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років працівникам освіти з 15.03.2011 р.

06.06.2015 року позивачу виповнилося 60 років, а 01.07.2015 р. ним подано заяву призначення пенсії за віком.

Згідно п.3 ст.45 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування переведення з одного виду пенсій на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсій на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 ст.40 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії (переходу на пенсію за віком).

Після переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком стаж роботи становить 34 роки 9 місяців 20 днів. Заробітну плату враховано за період з 01.11.1994 року по 31.10.1999 року та з 01.07.2000 року по 31.05.2015 року за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5. При обчисленні середнього заробітку врахований показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік -1197,91 грн., визначеного на підставі п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №327 від 23.04.2012 року. Враховуючи вищевказані вимоги п.3 ст.45 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком з 07.06.2015 року немає підстав застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2012-2014 рр.). Просять відмовити в задоволенні позову.

Враховуючи клопотання сторін про розгляд справи без їх участі, суд вважає за необхідне провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в порядку ч.4 ст.122 КАС України та у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом встановлено, що позивачу було призначено пенсію за вислугу років з 04.01.2003 року відповідно до п. е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При призначенні пенсії стаж роботи становив 30 років 1 місяць 18 днів. Заробітна плата для обчислення пенсії визначена за період з 01.09.1995 року по 31.08.2000 року.

З 15.03.2011 року відповідачем припинено виплату позивачу пенсії за вислугу років, в звязку з влаштуванням його на посаду, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років працівникам освіти (наказ № 42 від 15.03.2011 року по відділу освіти Хустської РДА).

06.06.2015 року позивачу виповнилося 60 років.

З 07.06.2015 року позивач отримує пенсію за віком, згідно розпорядження відповідача № 126814 від 09.07.2015 р. та заяви позивача від 01.07.2015 року, шляхом переведення його з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, а заробітна плата для визначення розміру пенсії була розрахована із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік 1197, 91 грн.

Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс x (Ск: К), де

Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 +Кз2+Кз3…+Кзn);

К страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись із заявою про призначення пенсії, позивач не просив призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а навпаки просив застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні,з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Оскільки позивач не надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, у відповідача не було підстав застосовувати показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що перед переведенням пенсіонера з одного виду пенсії на інший, він повинен отримувати один з видів пенсії, проте позивачу виплата пенсії за вислугу років була припинена ще 15.03.2011 року, а рішення відповідача про поновлення її виплати, яке передбачене ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відсутнє, що унеможливлює застосування ст. 45 цього закону.

Аналіз норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» свідчить також, що частиною 3 статті 45 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В позовній заяві позивач зазначає, що 01.07.2015 року подав заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В листі-відповіді від 15.12.2016 року № 105/к-01 (а.с.6) відповідач підтвердив, що позивачем подано 01.07.2015 року заяву на призначення пенсії за віком. Відповідачем в листі-відповіді не зазначається, що позивачем подано заяву на переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

Призначення пенсії за віком з 07.06.2015 року - наступного дня після досягнення позивачем 60 років, а не з 01.07.2015 року - дня подання позивачем заяви, також підтверджує, що відповідачем призначено позивачу саме пенсію за віком.

Позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся 01.07.2015 року вперше.

Крім того, після призначення 04.01.2003 року пенсії за вислугу років позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Тому положення частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних відносин не підлягають застосуванню.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкту владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не спростовано доводів позивача, наведених у позовній заяві та не надано доказів правомірності прийняття рішення про застосування при призначенні з 07.06.2015 року пенсії за віком ОСОБА_1, показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік 1197, 91 грн..

Позивач дізнався про своє порушене право тільки в 2016 році, з листа-відповіді від 15.12.2016 року № 105/к-01.

Відповідно до п. 2 статті 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік при призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 є неправомірними, а тому його права підлягають відновленню шляхом зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012-2014 р.р., з 07.06.2015 року.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 41, 71, 158-163, 167 КАС України, ст.40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати неправомірними дії Хустського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо незастосування ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012- 2014 роки.

Зобовязати Хустське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області застосувати ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком з 07.06.2015 року показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012 - 2014 роки, з 07.06.2015 року.

Зобовязати Хустське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу ) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012 - 2014 роки з 07.06.2015 року та виплатити недоотримані ним кошти з 07.06.2015 року.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_4

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_4