Справа № 243/2822/17
Суддя: Гусинський М. О.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/243/179/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 р. Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Гусинський М.О.,

при секретарі Мірошниченко В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі № 12 суду у м. Слов'янську в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Словянського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

24.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Слов'янського міськрайонного суду із позовом в порядку адміністративного провадження до Словянського ОУПФУ в Донецькій області про визнання бездіяльність протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, обґрунтовуючи свої вимоги наступним: він є пенсіонером за віком та перебуває на обліку у відповідача, але відповідач з червня 2016 року припинив йому виплачувати пенсію, в подальшому його повідомили про те, що для відновлення виплати пенсії йому потрібно підтвердити своє місце проживання та після цього у черговий раз з'явитися до відповідного підрозділу Пенсійного фонду. Вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує його конституційні права. Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003р. передбачене право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Статтею 4 цього Закону встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення,… а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні. Статтями 4,5 цього закону визначені складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні та зазначено, що саме цій закон регулює відносини, яки виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Підстави для припинення виплати пенсії передбачені ч. 1 ст. 49 вказаного закону: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом. Перелік є вичерпним. Вважає, що відповідач, припиняючи виплату пенсії, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законами України, оскільки об'єктивно не існувало підстав для такого припинення, так, як строк дії виданої йому довідки не обмежений. Посилаючись на судову практику України просить суд визнати протиправною бездіяльність Словянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати йому пенсії з червня 2016 року та зобов'язати Слов'янське ОУПФУ Донецької області поновити йому нарахування та виплату пенсії та сплатити заборгованість за період, починаючи з червня 2016 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, але в позовній заяві зазначив про те, що просить суд розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача Словянського ОУПФУ Радчинська Т.В. в судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, просила у задоволенні позовних вимог відмовити, надала письмові заперечення.

З письмових заперечень начальника Словянського ОУПФУ від 07.04.2017р. слідує, що Слов'янське ОУПФУ позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає та заперечує проти їх задоволення з наступного: ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_1, у листопаді 2014р. звернулася до Словянського ОУПФУ Донецької області із заявою про запит пенсійної справи з ПФУ Червоногвардійського району м. Макіївка Донецької області та прийняття його на облік по матеріалам пенсійної справи. Розпорядженням Словянського ОУПФУ Донецької області від 18.11.214р. №77804 ОСОБА_1 взято на облік. Управлінням при взятті на облік та виплаті пенсій внутрішньо переміщеним особам, при формуванні відомостей виплатного періоду кожного місяця проводиться операція щодо обміну даних електронної бази отримувачів пенсій АСОПД/КОМТЕХ з даними Єдиної інформаційної бази даних про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, отриманої від відповідних органів соціального захисту населення (УСЗН Словянської міської ради). У разі, якщо в базі даних одержувачів пенсії особливі рахунки мають особливість із кодом «94», а в Єдиній інформаційній базі даних про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб довідка відкликана, або за наслідками перевірки прийнято рішення про невідповідність відомостей про місце проживання тощо, в результаті електронного обміну з даними Єдиної інформаційної бази в електронних пенсійних справах АСОПД/КОМТЕХ особливість змінюється на «Переселенець не зареєстрований» (код 93) та нарахування таких пенсій з наступного місяця не проводиться. Так, електронна пенсійна справа АСОПД/КОМТЕХ на ОСОБА_1 після чергового обміну даних є УСЗН Слов'янського району містить особливість «Переселенець не зареєстрований» (код 93) з червня 2016р., що стало підставою для припинення нарахування пенсійних виплат.

Згідно п. 2 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (зі змінами) від 15.04.2014р. виплата пенсій громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсій та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації здійснюється в порядку, встановленому КМУ. Проведення соціальних виплат особам в районах проведення антитерористичної операції здійснюється з урахуванням наступних нормативно-правових актів, а саме: Постанови КМУ «Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» № 506 від 01.10.2014р., постанови «Прооблік внутрішньо перемішених осіб» № 539 від 01.10.2014р., «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» № 637 від 05.11.2014р. та постанови «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької області « № 595 від 07.11.2014р., постановою КМУ №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» Вказаними нормативно-правовими актами передбачені підстави для припинення фінансування з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування органів державної влади на тимчасово неконтрольованій території Донецької та Луганської областей, переміщення осіб з району проведення антитерористичної операції, взяття їх на облік та проведення всіх соціальних виплат на контрольованій території виключно за фактичним місцем проживання (перебування).

затверджено «Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» та «Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування».

Так, до обов'язків структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві, державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад належить обов'язок щодо внесення до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відомостей про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Разом із тим, постановою КМУ від 5.11.2014р. № 637 встановлено що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою КМУ від 1.10.2014 р. № 509.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Так, відповідно до пункту 1 «Положення про Пенсійний фонд України» (далі Положення) ПФУ є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Зважаючи на вищевикладене у Управління відсутні законні підстави для відновлення пенсійних виплат ОСОБА_1 , просить суд задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Словянського ОУПФУ відмовити в повному обсязі.

Розглядаючи справу суд виходив із наступних вимог законодавства України:

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 138 КАС України, факти, що входять до предмету доказування - це обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні рішення у справі.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Однак, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта власних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Обов'язок суб'єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності. Але з презумпції вини суб'єкта владних повноважень не випливає його автоматичний програш у справі, якщо він жодним чином не відреагував на позов або просто його не визнав. Презумпція вини не є абсолютною і не може, як у судовому процесі прецедентної системи права, де відсутність заперечення позову та нез'явлення відповідача у судове засідання розцінюватися судом як визнання позову і тягнути за собою задоволення позову.

Отже, застосування принципу презумпції винуватості суб'єкта владних повноважень не обумовлює його автоматичного програшного становища у справі. Невиконання обов'язку відповідача довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, не звільняє суд від обов'язку ухвалити справедливе рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у листопаді 2014 року звернувся до Словянського ОУПФУ Донецької області із заявою про запитпенсійної справи з УПФУ Червоногвардійського району м. Макіївка Донецької області та прийняття його на облік за матеріалами пенсійної справи.

Розпорядженням начальника Словянського ОУПФУ від 18.11.2014р. № 77804 відповідно до довідки від 19.12.2014 року № 14450036 ОСОБА_1 взято на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та перебуває за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Статтею 4 Закону № 1058 встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

У відповідності до частини 3 статті 4 Закону № 1058, яка визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній сис темі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави зробити висновок про те, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених ст. 49 Закону № 1058.

Рішення пенсійним органом щодо припинення виплати ОСОБА_7 пенсії не приймалося, що не заперечувалось відповідачем.

Згідно Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669 - VIII (із змінами і доповненнями), період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення анти терористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» від 07.11.2014 року № 595.

Вказаною постановою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок).

Пунктом 8 Тимчасового порядку встановлено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрований у встановленому законом порядку, як особа, що перемістилася з району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою від 19.12.2014 року № 14450036.

В запереченнях відповідач посилається на постанову Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 року № 365, якою затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування.

Суд зазначає, що звернення позивача з заявою про поновлення виплати пенсії, взяття позивача на облік та поновлення виплати пенсії позивачу відбулось до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 08.06.2016 року № 365.

Крім того, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 365 передбачено: установити, що комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворені районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, приймають рішення про відновлення або про відмову у відновленні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, довідки яких недійсні на дату набрання чинності цією постановою, відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого цією постановою, за умови отримання внутрішньо переміщеною особою нової довідки відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Суд зазначає, що на момент припинення виплати пенсії позивачу з червня 2016 року довідка від 19.12.2014 року № 14450036 не була скасована.

Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування визначає механізм здійснення контролю за проведенням виплати внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування (пункт 1 Порядку).

Згідно п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, соціальні виплати припиняються у разі: 1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати; 2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї; 3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат; 4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»; 5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, на структурні підрозділи з питань .соціального захисту населення районних. районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) або робочі групи, а не на відповідача.

Тобто, у відповідача відсутні повноваження здійснення вищезазначеного контролю.

За пунктом 9 зазначеного Порядку за наявності підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", що підтверджується письмовою інформацією Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Національної поліції, ДМС, Мінфіну, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських об'єднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам, керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення приймає рішення про скасування такої довідки.

У день прийняття рішення про скасування довідки керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення припиняє призначені структурним підрозділом з питань соціального захисту населення соціальні виплати такій особі та інформує про прийняте рішення органи, що здійснюють соціальні виплати, які припиняють соціальні виплати такій особі до прийняття остаточного рішення комісією.

За пунктом 13 та 14 Порядку комісія не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після прийняття рішення щодо припинення соціальної виплати надсилає копію такого рішення органам, що здійснюють соціальні виплати, та структурному підрозділу з питань соціального захисту населення. Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення та орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії припиняє соціальні виплати з місяця, ще настає за тим, у якому прийнято відповідне рішення, а у випадках, передбачених підпунктом 3 пункту 4 та підпунктом 4 пункту 12 цього Порядку, - з дня припинення виплати ПАТ «Державний ощадний банк України» або з дня скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Тобто, припинення виплати пенсії здійснюється після отримання відповідачем рішення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення про скасування довідки до прийняття остаточного рішення комісією, а остаточне рішення про припинення виплати пенсії приймається на підставі рішення комісії.

В запереченнях відповідач взагалі не посилається на те, що довідка про реєстрацію позивача від 19.12.2014р. № 14450036 скасована або її дію зупинено.

Отже, на момент припинення виплати пенсії позивачу у відповідача були відсутні передбачені Порядком та Законом № 1058-ІУ підстави для припинення виплати пенсії.

Крім того, суд зазначає, що наведені вище постанови Кабінету Міністрів України не є законами, а тому ці підзаконні нормативно-правові акти не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Право приймати закони, вносити до них зміни, належить виключно Верховній Раді України і не може передаватися іншим органам чи посадовим особам. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Верховна Рада України може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта. Право на обмеження конституційних прав громадян Кабінету Міністрів України Верховною Радою України не надано.

Припинення виплати пенсії на підставі положень постанов Кабінету Міністрів України без вирішення цього питання шляхом прийняття пенсійним органом відповідного рішення не входить до вказаного вище переліку випадків, відповідно до яких припиняється виплата пенсії, а тому не може бути підставою для її припинення, оскільки право соціального захисту, у тому числі пенсійне забезпечення, гарантовано кожному громадянину Конституцією України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Тобто, до вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи застосовується той закон, під час чинності якого вони здійснюються.

Відповідно до ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів, тобто особа має довести наявність прав, свобод чи інтересів, які порушені відповідачем.

Суд, вивчивши усі письмові докази, приходить до висновку про те, що відповідачем права позивача були порушені, у зв'язку з чим з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача ОСОБА_1 потрібно задовольнити позовні вимоги та визнати протиправною бездіяльність Словянського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області в частині невиплати пенсії ОСОБА_1 з червня 2016 року, зобов'язати Слов'янське об'єднане управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 та сплатити заборгованість за період, починаючи з червня 2016 року включно.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.03.2017р. по справі № 243/10159/16-а.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,17,18,69,71,94,98,128,158-163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Словянського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Словянського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області в частині невиплати пенсії ОСОБА_1 з червня 2016 року.

Зобов'язати Слов'янське об'єднане управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 та сплатити заборгованість за період, починаючи з червня 2016 року включно.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного Адміністративного суду через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Слов'янського міськрайонного суду М.О.Гусинський