Справа № 287/195/16-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Волощук В.В.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"04" квітня 2017 р. Справа № 287/195/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Жизневської А.В.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області на постанову Олевського районного суду Житомирської області від "26" січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області про:

- визнання бездіяльності відповідача протиправною;

- зобов'язання УПФУ в Олевському районі Житомирської області призначити йому пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» з 07.12.2016р.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_3 послався на те, що у листопаді 2016 року, він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», так як з 26.04.1986 року по 31.07.1991 року, він проживав в АДРЕСА_2 та з 31.07.1991 року по даний час проживає в АДРЕСА_1 яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року відноситься до 4-ї зони посиленого радіоекологічного контролю, тому має право на зниження пенсійного віку. Однак у задоволені заяви позивачу відповідачем було відмовлено, посилаючись на те, що посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії серії НОМЕР_1 від 23.11.1994 року видано Олевською районною державною адміністрацією, а не обласною державною адміністрацією Житомирської області.

У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд визнати бездіяльність відповідача протиправною, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирській області призначити йому пенсію зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 07.12.2016 року.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 26.01.2017р. позов задоволено. Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області, яка полягає у відмові у призначенні позивачу, пенсії зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - протиправною. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області призначити позивачу пенсію зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 07.12.2016 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області здійснити нарахування та виплату позивачу, пенсії зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 07.12.2016 року.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду зі скаргою, в якій просить постанову суду від 26.01.2017р. скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги відповідача з огляду на наступне.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_3 по досягненню 55 років, звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку.

Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області листом №4096/03 від 09.11.2016 року відмовив йому у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку посилаючись на те, що посвідчення потерпілого 4 категорії серії НОМЕР_1 від 23.11.1994 року видано Олевською районною державною адміністрацією, а не обласною державною адміністрацією Житомирської області.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції Українигромадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема потерпілі від Чорнобильської катастрофи громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 частини 1 статті 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року проживали або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно з пункту 4 частини 1 статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», для встановлення пільг і компенсацій визначається така категорія осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Частиною 3 ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Відповідно до положень ч.3 ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Приписами ст.55 цього Закону України передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, - зменшення віку передбачено - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Згідно з частиною 3 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і цього Закону.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

У відповідності до ст.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (з наступними змінами).

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи.

Відповідно до п.п. «ґ» п. 7 зазначеного Порядку документами, що засвідчують особливий статус особи, є: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

При цьому, згідно з п. 38 Порядку - орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, основними документами, що підтверджують право позивача на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку є наступні документи, а саме: особистий паспорт громадянина України, серії НОМЕР_2 посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 (категорія 4); довідки з місця проживання видані Олевською міською радою №6403 від 27.10.2016 року та Тепеницькою сільською радою №2935 від 17.10.2016 року, копія трудової книжки на ім'я позивача (а.с.7,8,9,11,12,13,15-17)

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3, з 26.04.1986 року по 31.07.1991 року був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_2 та з 31.07.1991 року по даний час зареєстрований та постійно проживає в АДРЕСА_1 що підтверджується довідками Олевської міської ради № 6403 від 27.10.2016 року та Тепеницької сільської ради Олевського району Житомирської області №2935 від 17.10.2016 року (а.с.12,13). З даних довідок слідує, що позивач дійсно був зареєстрований та постійно проживає з 26.04.1986 року по 31.07.1991 року в м.Олевську Житомирської області та з 31.07.1991 року і на даний час проживає в АДРЕСА_2 (постановою КМУ від 23.07.1991 року № 106 віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю). Наведені обставини також підтверджуються копією паспорта, виданого на ім'я ОСОБА_3 (а.с.7-9).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач 23.11.1994 року отримав посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю серія НОМЕР_1 (категорія 4) (а.с.11).

Належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалась, посвідчення не було визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку ( матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про протилежне), воно видано Олевською районною державною адміністрацією.

Посвідчення є чинним, воно свідчить про те, що позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Чинність посвідчення вказує і на той факт, що позивач згідно абз.4 ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» станом на 01.01.1993 року прожив або відпрацював у зоні посиленого радіологічного контролю більше чотирьох років. Таким чином, першопочаткова величина зниження пенсійного віку 2 роки є встановленою.

Таким чином, наведені обставини підтверджують те, що позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи та має право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, правом на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій та свідчить про безпідставність відмови відповідача у її призначенні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на час звернення до територіального органу Пенсійного фонду України позивач набув права на призначення пільгової пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", внаслідок постійного проживання в зоні радіоекологічного контролю не менше 4 років станом на 1 січня 1993 року. Подані позивачем документи не викликають сумнівів щодо його проживанні в зоні посиленого радіологічного контролю, а тому відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на п'ять років є необґрунтовано, що є підставою для задоволення позову.

За таких обставин, та беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що пенсія зі зниженням пенсійного віку на 5 років згідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», повинна бути призначена позивачу з 07.12.2016 року.

На підставі викладеного, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області залишити без задоволення, постанову Олевського районного суду Житомирської області від "26" січня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: А.В. Жизневська

Б.С. Моніч