Справа № 670/78/17
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 670/78/17

Головуючий у 1-й інстанції: Потапов О.О.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

06 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Начальника Віньковецького відділення поліції Ярмолинецького відділу Головного управління національної поліції в Хмельницькій області про визнання недійсним та скасування висновку,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Віньковецького районного суду Хмельницької області з позовом до Начальника Віньковецького відділення поліції Ярмолинецького відділу Головного управління національної поліції в Хмельницькій області про визнання недійсним та скасування висновку.

Віньковецький районний суд Хмельницької області постановою від 16.02.2017 року вказаний позов задовольнив частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити, враховуючи наступне.

Як досліджено з матеріалів справчи та встановлено судом першої інстанції, що 19 січня 2017 року позивач звернулась із заявою до начальника Віньковецького відділення поліції Ярмолинецького відділу ГУНП в Хмельницькій області, про вчинення кримінального правопорушення. У заяві вона повідомляє про те, що в період з 2002 року по теперішній час сільський голова с. Нетечинці вчиняє відносно неї неправомірні дії. Він забороняє їй забрати з приміщення сільської ради майно, розпорядником якого вона являється, а саме: друкарську машинку, столи - 15 шт.; книжні шафи 7 шт.; карнизи 7 шт.; сейфи 3 шт., яке раніше належало колгоспу «Поділля» с. Нетечинці.

Позивач у заяві в правоохоронний орган повідомляє, про безпідставне утримання сільським головою с. Нетечинці майна, частина якого належить особі, інтереси якої вона представляє - ОСОБА_3 та їй як уповноваженій особі спілки співвласників «Вікторія».

19.01.2017 року Начальником Віньковецького відділення поліції Ярмолинецького відділу Головного управління національної поліції в Хмельницькій області затверджено висновок за результатами перевірки вказаної заяви позивача про вчинення кримінального правопорушення.

Позивач вважаючи зазначений висновок неправомірним, звернулася до суду з позовом про визнання недійсним та скасування зазначеного висновку.

За результатом розгляду справи по суті, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про національну поліцію", прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

З наведених вимог закону вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є публічно-правовий спір, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій.

Згідно п.17 статті 3 КПК України, слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень;

За змістом п. 5, 6 ч.1 статті 23 Закону України "Про національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань зокрема здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності.

Органи дізнання, слідства та прокуратури під час перевірки заяви про злочин, досудового слідства виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції й спори, що пов'язані з такими повноваженнями не належать до юрисдикції адміністративних судів.

У рішенні Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 зазначено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

При цьому відповідно до статей 303, 304, Кримінально-процесуального кодексу України дії органів дізнання, слідчого, прокурора можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з вимогами статті 1, 4 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно п.10 статті 3 КПК України, кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв'язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність;

Завданнями кримінального провадження відповідно до статті 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, спірні відносини, що виникли між сторонами по даній справі регламентовані Кримінально-процесуальним кодексом України.

Крім того, захист прав позивача, з урахуванням обов'язковості дотримання вимог статті 1 Кодексу адміністративного судочинства України, вимагав би від адміністративного суду перевірити дотримання відповідачем вимог Кримінально-процесуального кодексу України.

Адміністративний суд не має повноважень на здійснення такої перевірки та на відновлення порушених у рамках кримінального процесу прав заявника.

За таких обставин вимоги про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів слідства та прокуратури під час досудового слідства повинні розглядатися у межах кримінального, а не адміністративного судочинства.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що огляду на зміст правовідносин, які виникли між сторонами у справі, та заявлених вимог, суд першої інстанції прийшов правильного висновку про те, що процесуальні дії в рамках розгляду кримінальної справи, врегульовані нормами Кримінально-процесуального кодексу України, що відповідно до пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України виключає можливість розгляду даного позову в порядку адміністративного судочинства.

Згідно статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 4 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2017 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Начальника Віньковецького відділення поліції Ярмолинецького відділу Головного управління національної поліції в Хмельницькій області про визнання недійсним та скасування висновку закрити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.