Справа № 815/2049/17
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 815/2049/17
УХВАЛА

07 квітня 2017 року місто ОСОБА_1

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стеценко О.О., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси про зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси про зобовязання скасувати арешт та заборону на відчуження з всього рухомого та нерухомого майна, накладений постановою В-1/451/2011 від 06.06.2011 року державного виконавця другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції «Про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження».

Згідно п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 КАС України; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).

Вивчивши зміст позовної заяви та доданих до неї документів, суддя встановив наявність підстав для відмови у відкритті провадження за вказаним адміністративним позовом з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначені судової юрисдикції щодо вирішення справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, субєктивного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, рішенням Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму.

На підставі вказаного рішення, 22.03.2011 року Малиновським районним судом міста ОСОБА_1 видано відповідний виконавчий лист № 2-2904, на виконання якого, державним виконавцем другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрите відповідне виконавче провадження.

В рамках виконання вказаного виконавчого провадження, державним виконавцем другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 03.06.2011 року винесена постанова В-1/451/2011 «Про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження».

Позивачем зазначено, що у звязку з відсутністю заборгованості зі сплати аліментів він неодноразово звертався до Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси з заявами про зняття арешту з майна. У звязку з тим, що до дійсного часу позивачем не отримано жодної відповіді на свої численні звернення, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом.

Нормами ст. 181 КАС України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби та визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ст. ст. 383, 384 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Отже, оскільки підставою звернення позивача до суду з зазначеними позовними вимогами, є результат проведення виконавчих дій з виконання рішення суду по цивільній справі, то позивач, відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383, 384 ЦПК України, має право на звернення з вказаним позовом до Малиновського районного суду м. Одеси в порядку, визначеним Цивільно-процесуальним судочинством України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, суд вважає необхідним звернути увагу позивача на те, що відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною 3 ст. 3 вказаного Закону встановлено, що судова система забезпечує доступність до правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 7 цього ж Закону Кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 року зазначено, що ч. 2 ст. 124 Конституції України передбачає право на захист судом прав юридичних та фізичних осіб, встановлює юридичні гарантії його реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права будь-яким, не забороненим законом способом. Кожна особа має право вільно обрати не заборонений законом спосіб захисту прав, у тому числі і судовий захист. Субєкти правовідносин мають право на звернення до суду для захисту своїх прав та інтересів. Право на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

З урахуванням зазначеного, суддя приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, роз'яснивши позивачу його право звернутись із зазначеними позовними вимогами до суду, який видав виконавчий документ в порядку цивільно-процесуального судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 109, 165 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси про зобовязання вчинити дії.

Позовну заяву ОСОБА_2 до Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси про зобовязання вчинити дії повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу право на звернення з відповідним позовом на загальних підставах в порядку цивільно-процесуального судочинства України до суду, який видав виконавчий документ.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою з тих самих підстав до Одеського окружного адміністративного суду не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Стеценко О.О.