Справа № 383/44/17(2-а/383/9/17)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2017 рокусправа № 383/44/17(2-а/383/9/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Мельника В.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бобринецької міської ради Кіровоградської області про визнання бездіяльності протиправною та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03 березня 2017 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та адміністративну справу направити для продовження розгляду справи.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не було пропущено шестимісячний строк визначений ч.2 ст.99 КАС України для звернення до суду, з огляду на те, що вона фактично дізналася про порушення своїх прав 21 листопада 2016 року, а тому висновок суду першої інстанції щодо пропуску зазначеного строку є хибним.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду суд першої інстанції зробив висновок щодо пропуску позивачем строку на подачу адміністративного позову.

Такий висновок, на думку колегії суддів, ґрунтується на вірному застосуванні норм процесуального права з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 цієї статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наслідки пропуску строку звернення до адміністративного суду визначені у статті 100 цього кодексу, за приписами частини 1 якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що залишення позову без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду може мати місце тільки при встановленні обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду, зокрема, обставин, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; та з'ясування причин пропуску цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є рішення Бобринецької міської ради Кіровоградської області шістдесят першої сесії шостого скликання №2482 від 11 серпня 2015 року «Про добровільне обєднання територіальних громад».

Тобто, вихідним критерієм для застосування наслідків у вигляді залишення позовної заяви без розгляду в даному випадку є встановлення факту коли ОСОБА_1 дізналася або могла дізнатися про зазначене рішення.

З матеріалів справи вбачається, що пунктом 2 спірного рішенням шістнадцятої сесії Бобринецької міської ради шостого скликання «Про добровільне обєднання територіальних громад» №2482 від 11 серпня 2015 року доручено Червонодолинському сільському голові ОСОБА_2 звернутися до Кіровоградської обласної ради з клопотанням про утворення Бобринецької обєднаної міської територіальної громади (а.с.9).

На виконання вказаного спірного рішення 11 серпня 2015 року сільський голова Червонодолинської сільської ради ОСОБА_2 звернувся до голови Кіровоградської обласної ради із поданням про прийняття рішення обласної ради про утворення обєднаної територіальної громади, до якого додав зокрема спірне рішення Бобринецької міської ради №2482 від 11 серпня 2015 року (а.с. 92).

Дане подання, що надійшло до обласної ради, розглянуте на засіданні постійної комісії обласної ради з питань регламенту, депутатської етики, законності, звязків з органами місцевого самоврядування та адміністративно-територіального устрою від 13 серпня 2015 року, секретарем якої була позивач ОСОБА_3, з порядком денним про утворення Бобринецької міської обєднаної територіальної громади, в ході засідання якої встановлено, що проекти рішень місцевих рад з даного питання отримали висновки обласної державної адміністрації щодо їх відповідності Конституції України та законам України та розглянувши питання про утворення Бобринецької міської обєднаної територіальної громади, за результатами якого одноголосно проголосували за прийняття рішення №844 «Про утворення Бобринецької міської обєднаної територіальної громади» яким взяли до відома інформацію голови вказаної постійної комісії та погодили проект рішення «Про утворення Бобринецької міської обєднаної територіальної громади», який рекомендували на затвердження обласної ради, що підтверджується копією витягу з протоколу №56 засідання постійної комісії обласної ради з питань регламенту, депутатської етики, законності, звязків з органами місцевого самоврядування та адміністративно-територіального устрою від 13 серпня 2015 року та рішенням вказаної постійної комісії обласної ради « 844 від 13 серпня 2015 року (а.с.74-75, 76).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач могла бути обізнана зі спірним рішенням Бобринецької міської ради №2482 від 11 серпня 2015 року, яке додане до подання сільським головою Червонодолинської сільської ради ОСОБА_2, не пізніше 13 серпня 2015 року, адже на підставі нього на засіданні вищевказаної постійної комісії обласної ради 13 серпня 2015 року ОСОБА_3 голосувала за погодження проекту рішення обласної ради «Про утворення Бобринецької міської обєднаної територіальної громади», яке рекомендували на затвердження обласної ради.

Крім того, позивач була секретарем вказаної постійної комісії, а тому могла знати про питання порядку денного, вимог ст.ст. 5, 6, 7 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад» та підстави прийняття рішення постійною комісією облради.

При цьому колегія суддів аналізуючи положення ч.2 ст.99 КАС України акцентує увагу на тому, що законодавець повязує початок перебігу строку звернення до суду з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто посилання позивача на фактичне ознайомлення з рішенням Бобринецької міської ради №2482 від 11 серпня 2015 року лише 21 листопада 2016 року, не є обґрунтованою підставою для застосування початку перебігу строку звернення до суду з цієї дати, з огляду на те, що ОСОБА_1 могла бути обізнана зі спірним рішенням саме 13 серпня 2015 року на засіданні постійної комісії обласної ради з питань регламенту, депутатської етики, законності, звязків з органами місцевого самоврядування та адміністративно-територіального устрою від 13 серпня 2015 року, секретарем якої була ОСОБА_3

Поряд з цим, відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Враховуючи наведене, судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачем подано позовну заяву поза межами установленого ч. 2 ст. 199 КАС України шестимісячного строку, при цьому позовна заява не містить в собі обґрунтувань щодо поважності причин пропущення встановленого законодавством строку звернення до суду за захистом порушених прав.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у звязку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 199, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова