Справа № 810/2313/16
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2313/16 Головуючий у 1-й інстанції: Горобцова Я.В.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

05 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Лисенко І.Д., представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи-4 ОСОБА_4, представника третьої особи-3 ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_7 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного управління юстиції у Київській області Охріменка Вадима Вікторовича, державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Максюти Дмитра Вікторовича, Реєстраційної служби Ірпінського міськрайонного управління юстиції Київської області, Виконавчого комітету Ірпінської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_10, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Головне територіальне управління юстиції у Київській області, ОСОБА_11 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року позов задоволено частково.

Третя особа-1 в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 квітня 2002 року належить 3/4 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 102-103). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 21.07.2011 ОСОБА_6 належить земельна ділянка площею 0,0264 га для обслуговування будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 листопада 2000 року належить 1/4 частина вказаного будинку. Згідно державного акту на право власності ОСОБА_7 належить земельна ділянка площею 0,0296 га для обслуговування будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради №84/5 від 12.04.2016 «Про присвоєння нового адресного номеру частині житлового будинку гр. ОСОБА_6 в АДРЕСА_1» вирішено виділити в окремий об'єкт власності гр. ОСОБА_6 3/4 частини житлового будинку, розташованого на приватній земельній ділянці площею 0,0264 га в АДРЕСА_1 з присвоєнням нового адресного номеру АДРЕСА_1.

ОСОБА_10 звернулася до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) щодо реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, яка була зареєстрована в базі даних заяв за № НОМЕР_7 про що свідчать надані ДП «Національні інформаційні системи» скан-копії документів наявні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Разом із заявою ОСОБА_6 подано ряд документів, серед яких: - паспорт громадянина України та ІНН; технічний паспорт на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 серії НОМЕР_2 виготовлений станом на 29.09.2016, видавник: ТОВ «ЮНІ ПАК»; висновок щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна ТОВ «Юні Пак» від 29.09.2015 та свідоцтво про право на спадщину за законом серії НОМЕР_3 від 12.04.2002.

За результатом розгляду вказаних документів, 16.12.2015 державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київської області Охріменко Вадимом Вікторовичем прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27154226.

Дане рішення стало підставою для реєстрації державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Максютою Дмитром Вікторовичем за ОСОБА_6 права власності на житловий будинок, об'єкт житлової нерухомості загальною площею 98,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1, свідоцтво про право власності НОМЕР_5 від 18.12.2015 та внесення запису про право власності НОМЕР_4.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного управління юстиції у Київській області Охріменко Вадима Вікторовича від 16.12.2015 індексний номер 27154226 про реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати незаконними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Максюти Дмитра Вікторовича щодо внесення запису про державну реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати незаконним та зобов'язати Реєстраційну службу Ірпінського міського управління юстиції Київської області скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6 для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований об'єкт нерухомого майна не надано ряд документів.

При цьому суд також зазначив, що позовні вимоги про зобов'язання Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на житловий будинок є передчасними.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Судовими рішеннями, які наявні в матеріалах справи, зокрема постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2016 по справі № 810/2593/16, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.03.2016 по справі № 826/18883/14, які набрали законної сили встановлено, що ОСОБА_6 було проведено будівельні роботи з добудови і надбудови частини будинку, частково належного їй на праві власності, із штучним збільшенням площі фундаменту частина якого, територіально розташована на земельній ділянці, яка перебуває у власності позивача.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, що розглядається у даній справі стверджував, що на момент реєстрації за третьою особою-1 права власності на об'єкт, необхідних та обов'язкових документів відповідачу-3 надано не було, що унеможливлює проведення ним такої реєстрації на законних підставах.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1952-IV), державна реєстрація прав проводиться на підставі: інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою..

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону 1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Частиною 4 наведеної статті передбачено, що перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до пункту 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень №868 від 17.10.2013 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 868), у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заінтересованою особою є замовник будівництва, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований об'єкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення об'єкта нерухомого майна з житлового у нежитловий або навпаки) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; письмову згоду співвласників багатоквартирного будинку (в разі добудови аттикових і мансардних поверхів та приєднання місць загального користування); документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (в разі коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна змінилася його адреса).

У разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на об'єкт нерухомого майна, який до проведення реконструкції перебував у спільній власності, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає письмову згоду всіх співвласників об'єкта нерухомого майна на проведення його реконструкції. Якщо у зв'язку з проведенням реконструкції об'єкта нерухомого майна змінився розмір часток у праві спільної власності, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає письмову заяву співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна.

Так, відповідно до наданих ДП «Національні інформаційні системи» скан-копій наявних в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно супровідних документів до заяви про державну реєстрацію права власності № НОМЕР_7, на підставі яких державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 27154226 від 16.12.2015 та зареєстровано право власності № НОМЕР_8, а саме: копію заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_6, копію паспорта громадянина України та ІНН ОСОБА_6, копію технічного паспорту на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 серії НОМЕР_2 виготовлений станом на 29.09.2016, видавник: ТОВ «ЮНІ ПАК»; копію висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна ТОВ «Юні Пак» від 29.09.2015 та копію свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_6 від 12.04.2002.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований об'єкт нерухомого майна у відповідності до вимог Порядку № 868 не надано наступні документи: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (в разі коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна змінилася його адреса); письмову згоду всіх співвласників об'єкта нерухомого майна на проведення реконструкції житлового будинку (у зв'язку з добудовою мансардного поверху).

Окрім того, на підтвердження того, що позивачем не надавалося належних документів про прийняття спірного об'єкту в експлуатацію матеріали справи містять: наказ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області № 54 від 17.11.2016, яким скасовано реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 24.03.2016 № КС 25 на об'єкт «Реконструкція частини житлового будинку АДРЕСА_1» за адресою: АДРЕСА_1 (замовник - ОСОБА_10.); наказ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області №55 від 17.11.2016, яким скасовано реєстрацію декларації від 22.04.2016 №КС 52 про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого було здійснено на підставі будівельного паспорта на об'єкт Реконструкція частини житлового будинку АДРЕСА_1» за адресою: АДРЕСА_1 (замовник - ОСОБА_10.); постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2016 по справі № 810/2593/16 про скасування реєстрації Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області декларації № КС52 про готовність об'єкта до експлуатації, розташованого за адресою: Київська область, м.Ірпінь, вул. Маяковського, 34Б.

Проте, апеляційний суд відхиляє посилання суду першої інстанції на необхідність надання позивачем письмової заяви співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна, оскільки такий документ подається виключно у випадку, якщо об'єкт перебуває на праві спільної власності. Однак, як вбачається з положень ч. 2 ст. 367 Цивільного кодексу України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Так, у зв'язку із прийняттям Ірпінським міським судом Київської області рішення від 16.04.1998 по справі № 2-65 про розділ спірного будинку між співвласниками, їх право спільної власності на це майно припинилося.

Таким чином, позивачем не було надано всього переліку документів, передбачених Порядком № 868.

Відповідно до п. 28 Порядку № 868 державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у спірних правовідносинах у державного реєстратора існували підстави для відмови ОСОБА_6 у державній реєстрації прав та їх обтяжень на спірне майно.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що оскаржувані рішення та дії відповідача не порушують прав та законних інтересів позивача, слід відмітити таке.

За змістом ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст 6 КАС, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України та п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 (справа за зверненням жителів міста Жовті Води) будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 3 КАС позивача визначено, зокрема, як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивач та третя особа-1 є власниками суміжних частин будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було здійснено реконструкцію своєї частини будинку, з якою не погоджується позивач, вважаючи що така реконструкція порушує його права як землевласника та володільця іншої частини будинку.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення та дії відповідача впливають на обсяг прав, свобод та інтересів позивача, який вправі оскаржити їх до суду.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав на задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст рішення виготовлений 05.04.2017.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Земляна Г.В.