Справа № 194/340/16-а(2-а/194/20/16)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2017 рокусправа № 194/340/16-а(2-а/194/20/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 26 січня 2017 р.

у справі № 194/340/16-а(2-а/194/20/16)

за позовом ОСОБА_1

до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області,в якому просив визнати противоправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій і показників зі шкідливими й тяжкими умовами праці, зайнятість у яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Тернівка Дніпропетровської області зарахувати йому до пільгового стажу за Списком №1 періоди його роботи у виробничо-будівельній фірми - товаристві «Учур» Якутія Російської Федерації електрослюсарем підземним третього розряду з 10 січня 1995 року по 09 квітня 1995 року; прохідником підземним з 10 квітня 1995 року по 31 липня 1995 року; прохідником підземним з 29.08.1995 року по 27.02.1998 року.

Постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі..

Не погодившись з судовим рішенням, Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони до суду не з'явилися. Про день, місце та час розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є належний доказ, що дає судові підстави для застосування положень частини 4 статті 196 КАС України.

У зв'язку з неявкою сторін фіксування судового засідання не здійснювалось, відповідно ч.1 ст. 41 КАС України.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до трудової книжки позивач з 10 січня 1995 року був прийнятий на роботу в порядку оргнабору в виробничо-будівельну фірму - товариство «Учур» м. Якутськ, район Крайньої Півночі Російської Федерації, електрослюсарем підземним третього розряду з повним робочим днем в шахті. 10 квітня 1995 року був переведений по професії прохідник підземний з повним робочим днем в шахті, та 31 липня 1995 року був звільнений в зв'язку з закінченням будівельних робіт. 29 серпня 1995 року прийнятий на роботу в виробничо-будівельну фірму «Учур» м. Якутськ прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, та 27 лютого 1998 року звільнився у зв'язку з закінченням строку договору.

Позивач, вважаючи, що зазначені періоди роботи в виробничо-будівельній фірмі - товаристві «Учур» (Якутія) за підземними професіями можливо зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає йому право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», 03 лютого 2016 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах .

Листом від 12 лютого 2016 року № 868/07/52 управління Пенсійного фонду України в м. Тернівка Дніпропетровської області відмовило позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за відсутності необхідного пільгового стажу роботи, посилаючись на те, що станом на 03 лютого 2016 року стаж роботи менше 25 років, оскільки записи за періоди роботи у виробничо-будівельній фірмі - товаристві «Учур» (Якутія), зроблені в його трудовій книжці, не відповідають первинним документам (наказам про прийом, переведення, звільнення). Відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядку застосування Списків №1 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні пенсій і за результатами атестації робочих місць він має право на пенсію на пільгових умовах з урахуванням даного стажу роботи.

Не погодившись із відмовою у призначенні пенсії на пільгових умовах та не зарахуванням періоду роботи у виробничо-будівельній фірмі - товаристві «Учур» (Якутія), позивач звернулась до суду із даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно не включено до пільгового стажу позивача спірний період роботи. На день подання заяви позивача про призначення пенсії його пільговий стаж дає право на призначення пенсії на підставі положень ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а відтак, рішення управління є протиправним, а пенсія на пільгових умовах є такою, що підлягає призначенню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Аналогічний порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо - рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років. При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", знижується на 1 рік.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 1 п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутністю трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Як вбачається з трудової книжки позивача, позивач з 10 січня 1995 року працювавна посаді електрослюсаря підземного третього розряду з повним робочим днем в шахті у виробничо-будівельній фірмі «Учур», на підставі наказу № 11-к від 25.01.1995 року. В подальшому 10 квітня 1995 року позивач був переведений прохідником підземним з повним робочим днем в шахті (підстава наказ №45-к від 07 квітня 1995 року) та 31 липня 1995 року був звільнений по закінченню будівельних робіт на підставі наказу № 79-к від 15 липня 1995 року. 29 серпня 1995 року позивач прийнятий у виробничо-будівельну фірму «Учур» на посаду прохідника з повним робочим днем в шахті на підставі наказу № 78-к від 29 серпня 1995 року, та 27 лютого 1998 року звільнений по закінченню строку договору на підставі наказу № 10-к від 27 лютого 1998 року.

Відповідно до довідок про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пільгової пенсії, наданих ЗАТ «Учур» 21 жовтня 2010 року № 82/1, позивач працював з 19 грудня 1994 року по 21 червня 1995 року прохідником з повним робочим днем в шахті, з 01 серпня 1995 року по 30 грудня 1995 року прохідником з повним робочим днем в шахті, з 26 серпня 1996 року по 27 жовтня 1997 року машиністом горно-виємочних машин з повним робочим днем в шахті (а.с.22,26,30).

Відповідно до наказу по МП «Учур» № 115-к від 30 грудня 1994 року позивач прийнятий прохідником (а.с.23). Згідно наказу по виробничо-будівельній фірмі ТОВ «Учур» № 89/І-к від 01 серпня 1995 року прийнятий прохідником (а.с.27).Відповідно до наказу по виробничо-будівельній фірмі ТОВ «Учур» № 144-к від 30 грудня 1995 року прохідника позивача звільнено (а.с.28-29). Згідно наказу по виробничо-будівельній фірмі ТОВ «Учур» № 77-к від 28 серпня 1996 року позивач прийнятий машиністом ГВМ (а.с.31). Відповідно до наказу по виробничо-будівельній фірмі ТОВ «Учур» № 80-к від 27 жовтня 1997 року машиніста ГВМ позивача звільнено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що пільговий стаж позивача за період з 10 січня 1995 року по 09 квітня 1995 року, прохідником підземним з 10 квітня 1995 року по 31 липня 1995 року, прохідником підземним з 29 серпня 1995 року по 27 лютого 1998 року є підтвердженим та підлягає зарахуванню при призначенні пенсії позивачу, відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до приписів ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо неправомірності дій відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Згідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року у справі № 194/340/16-а(2-а/194/20/16)- залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 04.04.2017 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва