Справа № 2-а-14273/11
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2011-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

01 листопада 2011 року, у м. Миколаєві, о 08.40 год., суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва - Тихонова Н.С., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Виконкому Миколаївської міської ради про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2011 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Виконкому Миколаївської міської ради про визнання дій неправомірними та стягнення вартості санаторно-курортного лікування. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, визначених на момент виплати.

Проте відповідачем сплачується лише 100 грн., внаслідок чого виникла заборгованість за 2011 рік, яку просить стягнути з відповдача.

Дослідивши надані суду докази, суд встановив наступне.

Позивач є учасникм ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 2 категорії.

Відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щоріячна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Позивач звернувся до УПтСЗН із заявою провести перерахування та виплату йому щорічної допомоги на одоровлення за 2011 рік в сумі 5 мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом № Д-У-698-1/л від 22.06.2011 року УПтСЗН відмовив позивачу у перерахування та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення на підставі того, що згідно з бюджетними призначеннями Кабінет міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема у розмірах визначеними Постановою КМ України від 12 липня 2005 р. № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має вищу юридичну силу і при вирішенні позовних вимог слід керуватися вимогами статті 48 вказаного Закону. Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в подальшому будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріорітетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні дного спору підлягають застосуванню стаття 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням розміру мінімальної плати на момент виплати.

Проте відповідачем позивачу допомога на оздоровлення у 2011 році сплачено у розмірі 100 грн., у звязку з чим виникла заборгованість.

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ "Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 20.09.2005 року № 936 розпорядниками бюджетних коштів вищого рівня за програмами ви визначаються Міністерство праці та соціальної політики АРК, головні управління праці та соціального захисту населення обласних, головне управління соціального захисту населення Київської міської, управління праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій. виконкомів міських, районних у містах рад, Фонд соціального захисту інвалідів. Згідно п.п. 3, 4 Постанови встановлено, що нарахування та виплати компенсацій допомоги певних видів, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" проволдиться управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) державдміністрацій виконкомів міських, районних у містах рад.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Управління праці та соціального захисту населення, яке діє через свої місцеві органи, які входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної двї для нарахування цих коштів та виплати, суд вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причин.

Крім того, управлінням праці та соціального захисту населення в порушення ч. 2 ст. 71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачеві щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , в повному обсязі.

Однак необхідно зазначити, що адміністративний суд не надійлений правом призначення та визначення розміру виплати допомоги замість субєкту владних повноважень ці дії відносяться до виключної компетенції субєкту владних повноважень - відповідача, а відтак відсутні пдстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповдіача на користь позивача конкретно визначеної суми недоотриманої допомоги.

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 11, 162 КАС України спосіб захисту, обраний судом, обовязково має збігатися з тим, що запрошувалося позивачем у його позовних вимогах. Суд може змінити чи уточнити форму його формулювання, а в необхідних випадках і вийти за межі позовних вимог - застосувати спосіб захисту з метою повного захисту прав, свобод чи інтересів особи, про захист яких просить позивач, але в межах визначених КАС України повноважень.

Враховуючи, що щопрічна допомога позивачу на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат,визначених на момент виплати за 2011 рік відповідачем - Департаментом праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради не виплачувалась та не розраховувалась ним в повному обсязі, суд вважає за можливе лише покласти на цього відповідача обовязок прийняти рішення з урахуванням змісту права позивача, яке було підтверджено судом. А саме, зобовязатит відповдіача - Департамент праці та соціального захситу населення Виконавчого комутету Миколаївської міської ради до вчинення певних дій, тобто призначення, донарахування та виплати позивачу недоотриманої суми щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, визначених на момент виплати за 2011 р.

На підставі ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",керуючись ст.ст. 86, 161-163, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправмірними дії Департаменту праці та соціального захисту населення Виконкому Миколаївської міської ради по виплаті ОСОБА_1 у 2011 році щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, що не відповідає вимогам ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобовязати Департамент праці та соціального захисту населення Виконкому Миколаївської міської ради донарахувати та сплатити ОСОБА_1 недоотриману суму щорічної допомоги на оздоровлення, згідно ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. визначених на момент виплати за 2011 рік.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідачем.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: