Справа № 489/6517/16-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/6517/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кокорєв В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 лютого 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги управлінню Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва, а саме: визнання протиправними дії щодо відмови здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням надбавок, премій, матеріальної допомоги та інших виплат; визнання протиправним та скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії від 26 грудня 2016 року № 106/2; зобов'язання здійснити перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії державного службовця, починаючи з 26 грудня 2016 року, з урахуванням інших видів виплат (сум індексацій заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій, компенсацій за невикористану відпустку та інших виплат, на які нараховано страхові внески), згідно з довідкою №23445/07 від 21 грудня 2016 року, із збереженням 85% нарахування пенсії.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 лютого 2017 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідає нормам чинного законодавства, так як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та інші факультативні виплати не можуть враховуватися для розрахунку пенсії державним службовцям, оскільки ці виплати є одноразовими та не передбачені в переліку складових заробітної плати.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а судове рішення - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723, починаючи з 21 березня 2011 року.

При цьому, 26 грудня 2016 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії.

Внаслідок чого, пенсійним органом прийнято рішення № 106/2 про відмову в проведенні перерахунку пенсії, так як згідно положень ст. 33 ЗУ «Про державну службу» №3723, до складу заробітної плати державного службовця не входить індексація заробітної плати, матеріальної допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку, а тому останні не можуть бути враховані для обчислення розміру пенсії державного службовця.

Не погоджуючись з вказаними рішенням позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок, з яким погоджується судова колегія, про задоволення позовних вимог та визнання протиправним рішення пенсійного органу про відмову у перерахунку пенсії позивачу, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 37 ЗУ «Про державну службу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно ч. 2 ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу», перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про оплату праці», що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про оплату праці», структуру заробітної плати, до якої, зокрема, входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ст. 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення пенсійного органу про відмову у перерахунку пенсії позивача, з урахуванням отриманих ним сум індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, премій та інших виплат на які нараховано страхові внески, що не враховані під час первинного призначення пенсії позивачу.

Так, з вищевказаних норм вбачається, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

В даному випадку, спірні виплати входять до системи оплати праці державного службовця, а тому пенсійним органом безпідставно не включено останніх до розрахунку пенсії позивача.

Аналогічна позиція також викладена в постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13, від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, від 06 листопада 2013 року у справі № 21-350а13, від 04 березня 2014 року у справах № 21-3а14 та № 21-14а14, від 03 червня 2014 року у справі № 21-134а14, від 16 вересня 2014 року у справі № 21-314а14, від 09 червня 2015 року № 21-243а15.

Більш того, даний перерахунок пенсії позивача, на думку колегії суддів, є відновленням порушеного права особи на отримання належної пенсії у встановленому законодавством розмірі, який був гарантований під час її призначення.

Тому, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, що в спірних правовідносинах наявні правові підстави для перерахунку пенсії позивачу, а як наслідок, вважає протиправним оскаржуване рішення пенсійного органу.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

Т.М. Танасогло