Справа № 686/1037/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/1037/17

Головуючий у 1-й інстанції: Продан Б.Г.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

06 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18 січня 2017 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття необґрунтованої постанови.

Ухвалами суду від 15 березня 2017 року апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою відкрито та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

22 березня 2017 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№ 5006/17) від відповідача.

Колегія суддів, ознайомившись з клопотанням відповідача дійшла до висновку, що воно не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 КАС України якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заявленого клопотання вбачається, що апелянтом не наведено підстав для розгляду справи за загальними правилами адміністративного судочинства у відкритому судовому засіданні.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів вважає необґрунтованою заяву відповідача.

Крім того, згідно зі ст. 122-1 КАС України, суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони, іншого учасника адміністративного процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. При цьому, обов'язковою умовою для постановлення ухвали про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції є призначення судового засідання для розгляду справи у відкритому судовому засіданні.

З огляду на вищезазначені обставини та вимоги ст.122-1 КАС України, суд позбавлений можливості забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

03 квітня 2017 року на адресу суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх. №5713/17) від позивача.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ст.ст.197, 183-2 КАС України, проводить розгляд справи в порядку письмового провадження, при цьому згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому та отримує пенсію за віком, яка призначена відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 90% від суми заробітної плати.

Відповідно до довідки Державної фінансової інспекції в Хмельнцькій області № 97 від 08.08.2016 з 01.12.2015 (п. 3 постанови КМУ від 09.12.2015 року №1013) розмір заробітної плати за посадою начальника відділу, з якої призначено пенсію позивачу, становить 20967,23 грн (а.с. 13).

12 серпня 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо проведення перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, надавши довідку № 97 від 08.08.2016 .

Листом від 19.08.2016 № 458/С-12 відповідачем відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця, мотивуючи тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про державну службу", а тому з цього дня пенсії згідно вказаного Закону не призначаються, а раніше призначені пенсії - не перераховуються (а.с. 14-15).

Позивач, вважаючи дану відмову незаконною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а відтак дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 є протиправними.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції на час призначення пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У зв'язку із прийняттям Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" 28.12.2014 №76-VIII текст ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Згідно з п. 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", в редакції, яка була чинна до 15.12.2015, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 № 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - Постанова КМУ № 1013) з 01.12.2015 встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Крім того, Постановою КМУ № 1013, яка діє з 15.12.2015, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865, а саме, виключено п. 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу".

Також судова колегія зазначає, що Постановою КМУ № 1013, регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено можливості та механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII, передбачено, що у разі неприйнятті до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про державну службу".

Крім того, згідно з Перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон № 889-VIII), що набрав законної сили з 01.05.2016, втратив чинність Закон України "Про державну службу", крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

В той же час, Закон № 889-VIII не містить норм, щодо перерахунку раніше призначених пенсій державних службовців. Відповідно до ст. 90 вказаного Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

У зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 на підставі Закону № 213-VIII скасовано норми, що регулюють порядок здійснення перерахунку пенсій державним службовцям.

Також станом на час звернення позивача до відповідача, всупереч вимогам ст. 37-1 Закону №3723-XII, Кабінетом Міністрів України не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Таким чином, законодавством України не визначено суб'єктивного права, і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З огляду на викладене, у відповідача на момент звернення позивача із заявою про перерахунок її пенсії, не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати.

При цьому, колегія суддів звертає увагу позивача на те, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру його пенсії, яка ним отримувалась до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 р. зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У п. 2.2 вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР ). У Рішенні від 2 березня 1999 року № 2-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що підстави для перерахунку пенсії позивачу згідно з ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" і постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 (в чинних редакціях на момент призначення позивачу пенсії), у зв'язку зі збільшенням заробітної плати - відсутні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, не в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам та прийшов до помилкового висновку стосовно недоведеності відповідачем правомірності своїх дій, чим допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

За приписами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені обставин справи, судова колегія вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, під час розгляду справи судом надав достатньо належних доказів, чим довів правомірність відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2, у зв'язку із чим прийняв обґрунтоване рішення, яке не порушує прав позивача.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на зазначені обставини справи, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, що вказують на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвели до неправильного вирішення справи, у зв'язку із чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.