Справа № 812/137/17
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Борзаниця С.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року справа №812/137/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Приміщення суду за адресою: м. Краматорськ, вул.Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.,

суддів Василенко Л.А.,

ОСОБА_2,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Антрацитвугілля» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 р. у справі № 812/137/17 за позовом Управління пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірниче підприємство «Антрацитвугілля» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 за період з 01.04.2016 року по 30.09.2016 року у розмірі 4432,19 грн, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у справі № 812/137/17 адміністративний позов задоволено. В наслідок чого стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Гірниче підприємство Антрацитвугілля (, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул.Дружби народів, буд.1-г) на користь управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд.9, р/р 8 в ЛОУ ВАТ Державний ощадний банк України, МФО 304665, код 21792459) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту а ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення за період з 01.04.2016 року по 30.09.2016 року у розмірі 4432 (чотири тисячі чотириста тридцять дві) гривень 19 копійок. ( арк.справи 58-59)

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Гірниче підприємство «Антрацитвугілля» не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що виробничі потужності ТОВ «ГП» Антрацитвугілля» знаходяться на території де здійснювалась антитерористична операція. Наказом № 15 від 01.07.2014 року робота підприємства призупинена на невизначений строк, до закінчення АТО. З 01.07.2014 року і по теперішній час підприємство не здійснює виробничої діяльності. Сертифікатами про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) № 1086 від 14.10.2014 року, № 3767/05-4/9, № 1085 від 14.10.2014 року № 3767/05-4/20 Торгово-промислова палата України засвідчила для Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірниче підприємство» Антрацитвугілля» факт настання обставин непереборної сили, з 01.08.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Луганської області м.Антрацит та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння податків та обовязкових платежів до закінчення АТО. (арк.справи 66-75)

Сторони в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи були повідомлені належним чином.

Апеляційний розгляд справи здійснювався у порядку письмового провадження з врахуванням приписів частини 6 статті 128, пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України з огляду на те, що жодна з осіб, які беруть участь у справі не прибула у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання. За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Гірниче підприємство Антрацитвугілля, , зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області як платник страхових внесків.

Відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058 від 09.07.2003 року, пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" Товариство з обмеженою відповідальністю Гірниче підприємство Антрацитвугілля має сплатити до Пенсійного фонду, витрати на виплату та доставку пенсії за період з 01.04.2016 року по 30.09.2016 року пенсіонерам, які мають стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 в сумі 4432,19 грн.

Наявність у відповідача вказаної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком 1, розрахунком суми позову та карткою особового рахунку (арк.справи 4,5,6,17,18,19,56).

У відповідності до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 частини 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100 - відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Отже, зазначеною нормою прямо визначено обов'язок підприємств стосовно відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п. 6.1 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного Фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція), відшкодуванню підлягають фактичні витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які працювали або працюють на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 за ставкою збору в розмірі 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій (пп. 6.4 п. 6 Інструкції).

Згідно з пп. 6.7 п. 6 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунках місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Заборгованість відповідача підтверджуються наявними у справі матеріалами, зокрема, розрахунками фактичних витрат на виплату на доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які позивач надсилав на адресу відповідача (арк.справи 8-16, 20-26).

Отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", не надавши на них до Управління пенсійного фонду України заперечень та не оскарживши розрахунки в суді, відповідач фактично узгодив такі розрахунки.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Колегія суддів враховуючи те, що на час розгляду судом цієї адміністративної справи заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій відповідачем не сплачена, дійшла висновку про правомірність звернення управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з позовом щодо їх стягнення у примусовому порядку та висновків суду першої інстанції щодо стягнення вищезазначеної заборгованості з відповідача.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо посилання на норми Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 2 вересня 2014 року № 1669-VІІ та сертифікати ТПП, як на підставу для неможливості виконувати свій обовязок, передбачений абзацом четвертим пункту 1 частини 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки норми Закону № 1669-VІІ не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Отже, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції стосовно задоволення позовних вимог позивача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195,197, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Антрацитвугілля» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 р. у справі № 812/137/17 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 р. у справі № 812/137/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Гайдар

Судді: Л.А.Василенко

ОСОБА_2