Справа № 826/27571/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-промислового підприємства «Українська електротехнічна корпорація» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві, за участю третьої особи - відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю торгівельно-промислового підприємства «Українська електротехнічна корпорація» (далі – позивач, ТОВ ТПП «УЕТК») з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі – відповідач, ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві), за участю третьої особи - відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району, про скасування рішення №307/26-53-11-01-32 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 29.09.2015.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій податкового органу щодо складання оскаржуваного рішення та протиправністю самого рішення. У позовній заяві зазначено, що підприємство діяло у відповідності до вимог нормативно-правових актів та своєчасно підтверджувало відомості про юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, однак 29.09.2015 контролюючим органом винесено протиправне, на думку позивача, рішення щодо анулювання реєстрації ТОВ ТПП «УЕТК» як платника податку на додану вартість на підставі п.п. «ж» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України у зв’язку з наявністю у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців інформації про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, в обґрунтування своїх заперечень посилався на невстановлення місцезнаходження платника за юридичною адресою, наявність запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням. що й стало підставою для винесення контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації ТОВ ТПП «УЕТК» як платника податку на додану вартість.

Представник відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району у судове засідання не прибув, письмових заперечень чи пояснень з приводу заявлених позовних вимог суду не надав.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог частини шостої статті 128 КАС України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ТОВ ТПП «УЕТК» з 24.02.2000 є платником єдиного податку, про що видано свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 30.08.2006.

На підставі договору купівлі-продажу від 30.01.2002 №01/30 позивач придбав на праві приватної власності приміщення за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська 6-А, к.3.

Рішенням Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 29.09.2015 №307/26-53-11-01-32, на підставі підпункту «ж» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ ТПП «УЕТК» (код ЄДРПОУ 30678575).

Вказане рішення мотивоване наявністю запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням позивач звернувся за захистом своїх порушених прав з відповідним позовом до суду

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно статті 21 Податкового кодексу України (в редакції, чинній в момент виникнення спірних правовідносин), посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України і діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених па контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушення прав і охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Підрозділи контролюючого органу:

стосовно платників податків, якими не подано у встановлені законом терміни податкових декларацій (звітів, розрахунків), у порядку, передбаченому законодавством, самостійно визначають суму грошового зобов'язання, проводять роботу з узгодження грошового зобов'язання та інші заходи;

стосовно платників податків, які мають податковий борг, у порядку, передбаченому законодавством, здійснюють заходи з погашення податкового боргу.

У рамках проведення цих заходів, а також при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов'язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

Так, відповідачем не надано суду жодних належних доказів того, що посадовими особами у відповідності до положень пункту 12.2 Порядку №1588 було виявлено відсутність ТОВ ТПП «УЕТК» за податковою адресою, чи було здійснено виїзд за юридичною адресою та не надано копії акта перевірки місцезнаходження позивача.

Пунктом 12.4 Порядку №1588 передбачено щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Відповідно до пункту 12.5 Порядку №1588 якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону. Повідомлення за формою № 18-ОПП надсилається державному реєстратору поштовим відправленням або в електронному вигляді у порядку взаємного обміну інформацією з реєстрів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та Центрального контролюючого органу.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 26.06.2015 ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві надано довідку про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків, якою місцезнаходження ТОВ ТПП «УЕТК» не встановлено.

В той же час, відповідачем не надано до суду доказів надіслання державному реєстратору зазначених повідомлень про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням для вжиття заходів, передбачених абзацом другим частини чотирнадцятої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

Крім того, до суду не надано доказів надсилання державним реєстратором ТОВ ТПП «УЕТК» повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки та ненадання на таке повідомлення позивачем реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Разом з тим, враховуючи те, що відповідач не надав доказів вчинення всіх передбачених Порядком № 1588 дій щодо встановлення фактичного місцезнаходження ТОВ ТПП «УЕТК», то він не мав підстав для направлення повідомлення форми № 18-ОПП.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.04.2014 №21-4а14.

Стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців» регулює й порядок внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема частиною 11 передбачено, що юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

У разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки (абзац 2 частини 12 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»).

Так, матеріали справи не містять доказів направлення повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма № 18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених абзацом другим частини чотирнадцятої статті 19 вказаного Закону.

Водночас, матеріали справи свідчать, що позивачем самостійно на виконання вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» 13.07.2015 подано державному реєстратору реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Як вже зазначалось, за наслідками отримання інформації про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису щодо відсутності юридичної особи за місцезнаходженням стосовно ТОВ ТПП «УЕТК», відповідач прийняв оскаржуване рішення, яким з 29.09.2015 анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ ТПП «УЕТК».

Зі змісту рішення щодо анулювання реєстрації ТОВ ТПП «УЕТК» як платника податку на додану вартість від 29.09.2015 №307/26-53-11-01-32 вбачається, що дане рішення прийнято з посиланням на п.п. «ж» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України у зв'язку з наявністю в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням.

Згідно із п.п. «ж» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Пунктом 184.2 ст. 184 Податкового кодексу України передбачено, що анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Згідно із приписами п.п.5.5, п.п. 5.6 Положення - анулювання реєстрації за ініціативою відповідного контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти «б» - «з» пункту 5.1 цього розділу).

Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за ініціативою контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). До таких документів, зокрема згідно пп. 11, відноситься повідомлення державного реєстратора, відомості з Єдиного державного реєстру щодо наявності запису про відсутність юридичної особи або фізичної особи - підприємця за місцезнаходженням (місцем проживання) або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (підстава - підпункт «ж» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу).

За наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов'язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

З комплексного аналізу норм чинного законодавства вбачається, що рішення про анулювання свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість може бути прийнято органом державної податкової служби виключно у разі наявності документально підтверджених відомостей про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням. При цьому, такий запис повинен бути проаналізований на предмет законності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 року у справі №826/8839/14.

Зазначене свідчить, що податковим органом не вжито всіх передбачених чинним законодавством заходів для підтвердження відомостей про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, з огляду на що суд вважає, що в межах спірних правовідносин підстави для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, визначені підпунктом «ж» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України були відсутні.

Будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, які свідчили б про наявність підстав для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, відповідачем до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач, на якого Кодексом адміністративного судочинства України покладено обов'язок доказування правомірності прийнятого ним рішення, не надав суду належних і допустимих доказів, що підтверджують зазначені в рішенні обставини, суд приходить до висновку про протиправність рішення від 29.09.2015 №307/26-53-11-01-32 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно, беручи до уваги положення статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення №307/26-53-11-01-32 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 29.09.2015 Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-промислового підприємства «Українська електротехнічна корпорація» (код ЄДРПОУ 30678575) сплачений ним судовий збір у розмірі 1218,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур