Справа № 297/3140/16-а
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року Справа № 876/2146/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області на постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії державного службовця, -

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області, в якому просила визнати протиправною відмову відповідача щодо перерахунку пенсії державного службовця згідно зі ст.37-1 Закону України "Про державну службу" та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі перераховувати їй пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу», згідно з довідками про складові заробітної плати №03-33/627 та №03-33/628 від 18 листопада 2016 року, виданих Управлінням державної казначейської служби України у Берегівському районі з 01 грудня 2016 року в розмірі 85% від заробітної плати зазначеної в довідці.

Постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2017 року позов задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» - незаконними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі перерахувати ОСОБА_1 пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу», згідно з довідами про складові заробітної плати №03-33/627 та №03-33/628 від 18 листопада 2016 року, виданих Управлінням державної казначейської служби України у Берегівському районі з 01 грудня 2016 року в розмірі 85% від заробітної плати зазначеної в довідці. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі в частині зобов'язання перерахувати пенсію з 01 травня 2016 року, а також в частині зобов'язання відповідача перераховувати позивачці пенсію в подальшому при підвищенні розміру заробітної плати працюючого державного службовця згідно з поданою відповідною довідкою відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінку тому факту, що п.5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. №213 скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року. Чинне законодавство не передбачає права на перерахунок пенсії державного службовця. Водночас постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" та вилучено п.4 Постанови щодо порядку обчислення заробітку при проведенні перерахунку пенсії державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям. Отже, на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії скасовано норми законодавства, які визначали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою, підстави для такого перерахунку відсутні. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Суд відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України.

Позивач подала заперечення на апеляційну скаргу, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду - без змін, розглядати справу у її відсутності, представник відповідача подав клопотання про розгляд справу у його відсутності, просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану постанову суду - скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову - скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з березня 2007 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Берегівському районі та отримує пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" в розмірі 85 % від заробітної плати.

23 листопада 2016 року позивач звернулася в управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням посадових окладів державним службовцям із розрахунку 85% від заробітної плати та додала довідки про складові заробітної плати №03-33/627 та №03-33/628 від 18 листопада 2016 року, видані Управлінням державної казначейської служби України у Берегівському районі, в яких відображена заробітна плата за посадою заступника начальника - головного бухгалтера управління Державної казначейської служби України у Берегівському районі.

24 листопада 2016 року на засіданні комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України при управлінні Пенсійного фонду України в Берегівському районі прийнято рішення №38, яким ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії як державному службовцю, мотивуючи це тим, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" від 12 грудня 2015 року № 889-VIII втратив чинність Закон України "Про державну службу" № 3723 в тому числі і ст. 37-1 Закону, якою було передбачено проведення перерахунків пенсій державним службовцям. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" скасовано п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 №865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу".

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом №4416/03 від 01 грудня 2016 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що право на перерахунок пенсії надано позивачу з моменту призначення пенсії та на підставі чинного на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст.22 Конституції України, яка є нормою прямої дії. Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, яке відбулось на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" починаючи з 01 грудня 2016 року. Разом з тим, позовна вимога в частині зобов'язання відповідача перераховувати пенсію в подальшому при підвищенні розміру заробітної плати працюючого державного службовця згідно з поданою відповідною довідкою, то така не підлягає до задоволення та є передчасною, оскільки рішення суду не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому, змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апелянт оскаржує постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2017 року у справі № 297/3140/16-а в частині визнання протиправною відмови та зобов'язання здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця згідно зі ст.37-1 Закону України "Про державну службу" згідно з довідками про складові заробітної плати №03-33/627 та №03-33/628 від 18 листопада 2016 року, виданих Управлінням державної казначейської служби України у Берегівському районі з 01 грудня 2016 року в розмірі 85% від заробітної плати зазначеної в довідці.

Даючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції в цій частині, колегія суддів виходить з таких підстав.

Ст.37-1 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 " Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року N 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання "заслужений", за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї Постанови.

Таким чином, законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Разом з тим, законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Зокрема, Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" і викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", яка діє з 15 грудня 2015 року, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 №865, а саме: виключено п.4, яким визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу".

Колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Крім того, з 01 травня 2016 року набув чинності новий Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII, згідно зі ст.90 якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" від 06 квітня 2016 року №292 встановлено з 01 травня 2016 року нові умови оплати праці працюючих державних службовців, затверджено схему посадових окладів підвищеного розміру та розмір надбавок до посадових окладів. Згідно із п. 3 цієї постанови, вона набирає чинності одночасно із Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII.

При цьому, відповідно до пп. 1 п. 2 розділу ХІ вказаного Закону України від 10.12.2015 р. №889-VIII, Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п.п.10 і 12 цього розділу, визнаний таким, що втратив чинність.

Таким чином, чинним законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області із заявою про перерахунок пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято, як і не визначено такої умови для перерахунку призначених пенсії як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) управління Пенсійного фонду та проведення перерахунку призначеної пенсії, оскільки чинним законодавством України скасовано норму, яка передбачала право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Така правова позиція відповідає практиці Європейського суд з прав людини.

Зокрема, у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" Суд констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

У рішенні "Великода проти України" від 03 червня 2014 року, Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п.2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

З огляду на те, що Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (яким скасовано саме право на перерахунок пенсій) є чинним і підлягає до виконання, Конституційним Судом України в установленому порядку неконституційним такий не визнавався, тому висновок суду першої інстанції про звуження прав та соціальних гарантій позивача, закріплених ст.22 Конституції України, є помилковим.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що відповідач - управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області діяв у межах своїх повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України у сфері пенсійного забезпечення, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Доводи апелянта є підставними та спростовують висновки суду першої інстанції.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з відповідно до вимог ст.202 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі Закарпатської області задовольнити.

Постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2017 року у справі № 297/3140/16-а - скасувати, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик