Справа № 826/2113/17
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2113/17 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

05 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 21 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом компанії STALMAG Sp.Z O.O. до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправним та скасування наказу в частині,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 21 лютого 2017 року клопотання компанії STALMAG Sp.Z О.О. про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задоволено, зупинено дію наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №23 від 13 січня 2017 року в частині застосування до компанії STALMAG Sp.Z О.О. спеціальної санкції у вигляді індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм процесуального права та неповним з'ясуванням обставин справи та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити. Свої вимоги апелянт обґрунтовує відсутністю загрози заподіяння шкоди правам чи інтересам позивача, ненаданням доказів очевидності ознак протиправності рішення суб'єкта владних повноважень та зазначає, що, задовольнивши клопотання позивача, суд фактично ухвалив рішення без розгляду справи по суті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому просив (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог) визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №23 від 13 січня 2017 року в частині застосування до позивача спеціальної санкції - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України.

17 лютого 2017 року компанія STALMAG Sp.Z O.O. подала до суду клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №23 від 13 січня 2017 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання позивача про забезпечення позову, дійшов висновку про наявність ознак очевидної протиправності оскаржуваного рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та зазначив, що позивачем були надані належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в даній адміністративній справі, необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих прав, свобод та інтересів у майбутньому в разі невжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

В силу вимог ч.ч.3, 4 ст.117 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що з метою захисту прав та інтересів позивача суд за його клопотанням або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

- неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

- необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

З матеріалів справи вбачається, що 13 січня 2017 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України видано наказ №23 «Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземних суб'єктів господарської діяльності», згідно якого відповідно до ст.37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» на підставі подань Державної фіскальної служби України вирішено за порушення пов'язаних із Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність» законів України, що встановлюють порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, а саме статей 1 і 2 Закону України «Про здійснення розрахунків в іноземній валюті», у 40-денний строк з дня набрання чинності цим наказом застосувати спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземних суб'єктів господарської діяльності, зазначених у додатку до цього наказу, зокрема, до компанії STALMAG Sp.Z O.O. Розгляд зовнішньоекономічних контрактів та видачу ліцензій на проведення зовнішньоекономічних операцій за участю, зокрема, позивача, здійснювати відповідно до Положення про порядок видачі разових (індивідуальних) ліцензій, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17 квітня 2000 року №47.

Наведені санкції застосовані до позивача у зв'язку з перевищенням компанією STALMAG Sp.Z O.O. строків повернення коштів за операціями позивача з його контрагентами, а саме з ТОВ «Країна Ідей», ТОВ «Запоріжнафтопродукт», ТОВ «Брена» та ТОВ «Оніка Плюс».

Відповідно до ст.37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції, зокрема, застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб'єктами цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій.

Статтями 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (в редакції, що була чинною на час здійснення розрахунків в іноземній валюті) передбачено, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Постановами Правління Національного банку України від 03 березня 2015 року №160, від 03 червня 2015 року №354, від 03 вересня 2015 року №581 встановлено, що у період з 04 березня 2015 року по 04 грудня 2015 року розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Таким чином, в період з 04 березня 2015 року по 04 грудня 2015 року розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», не могли перевищувати 90 календарних днів без отримання висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 липня 2015 року між компанією STALMAG Sp.Z О.О. та TOB «Країна Ідей» укладено контракт №10071552KS, за умовами якого позивач зобов'язувався продати TOB «Країна Ідей» кокс доменний 28-90 мм протягом серпня-вересня 2015 року.

21 липня 2015 року компанія STALMAG Sp.Z О.О. та TOB «Країна Ідей» уклали додаткову угоду до контракту №10071552KS від 10 липня 2015 року, відповідно до якої у випадку непостачання товару на суму отриманої попередньої оплати компанія STALMAG Sp.Z О.О. гарантує повернення даної суми TOB «Країна Ідей» не пізніше 80 календарних днів з дати отримання попередньої оплати.

11 серпня 2015 року компанією STALMAG Sp.Z О.О. була отримана попередня оплата в сумі 94679206,56 грн. (еквівалент 4489318,93 доларів США), проте постачання по даному контракту не відбулися.

Компанія STALMAG Sp.Z О.О. та компанія MEXIROM VENTURES LIMITED в межах 80-денного строку, передбаченого додатковою угодою від 21 липня 2015 року, за згодою TOB «Країна Ідей», уклали тристоронній договір №11/2015 від 21 вересня 2015 року про заміну боржника у зобов'язанні, за умовами якого компанія STALMAG Sp.Z О.О. передає, а компанія MEXIROM VENTURES LIMITED (Кіпр) приймає на себе зобов'язання щодо сплати TOB «Країна Ідей» заборгованості за контрактом №10071552KS від 21 липня 2015 року в розмірі 4489318,93 доларів США або 94679206,56 грн., а компанія STALMAG Sp.Z О.О. зобов'язується сплатити новому боржнику винагороду в розмірі 4489318,93 доларів США.

24 червня 2015 року між компанією STALMAG Sp.Z О.О. та TOB «Запоріжнафтопродукт» укладено контракт №240615KS, за умовами якого позивач зобов'язується продати TOB «Запоріжнафтопродукт» кокс доменний 28-90 мм протягом серпня-вересня 2015 року.

Компанія STALMAG Sp.Z О.О. та TOB «Запоріжнафтопродукт» 15 липня 2015 року уклали додаткову угоду до контракту №240615KS від 24 червня 2015 року, відповідно до якої у випадку непостачання товару на суму отриманої попередньої оплати компанія STALMAG Sp.Z О.О. гарантує повернення даної суми TOB «Запоріжнафтопродукт» не пізніше 80 календарних днів з дати отримання попередньої оплати.

10 липня 2015 року компанією STALMAG Sp.Z О.О. була отримана попередня оплата в сумі 170000000,00 грн. (еквівалент 7737204,13 доларів США.), 13 липня 2015 року - в сумі 132000000,00 грн. (еквівалент 6041695,11 доларів США), проте постачання по даному контракту не відбулися.

10 вересня 2015 року компанія STALMAG Sp.Z O.O. частково повернуло попередню оплату в розмірі 249130106,00 грн. (еквівалент 11359022,12 доларів США).

Компанія STALMAG Sp.Z O.O. та компанія MEXIROM VENTURES LIMITED в межах 80-денного строку, передбаченого додатковою угодою від 15 липня 2015 року, за згодою TOB «Запоріжнафтопродукт», уклали тристоронній договір №13/2015 від 21 вересня 2015 року про заміну боржника у зобов'язанні, відповідно до умов якого компанія STALMAG Sp.Z O.O. передає, а компанія MEXIROM VENTURES LIMITED (Кіпр) приймає на себе зобов'язання щодо сплати TOB «Запоріжнафтопродукт» заборгованості за контрактом №240615KS від 24 червня 2015 року в розмірі 2419877,12 доларів США або 52869894,00 грн., а компанія STALMAG Sp. Z O.O. зобов'язується сплатити новому боржнику винагороду в розмірі 2419877,12 доларів США.

10 липня 2015 року між компанією STALMAG Sp.Z O.O. та TOB «Брена» укладено контракт №10071528KS, за умовами якого компанія STALMAG Sp.Z O.O. зобов'язується продати TOB «Брена» кокс доменний 28-90 мм протягом серпня-вересня 2015 року.

21 липня 2015 року між компанією STALMAG Sp.Z O.O. та TOB «Брена» укладено додаткову угоду до контракту №10071528KS від 10 липня 2015 року, відповідно до якої у випадку непостачання товару на суму отриманої попередньої оплати компанія STALMAG Sp.Z O.O. гарантує повернення даної суми TOB «Брена» не пізніше 80 календарних днів з дати отримання попередньої оплати.

05 серпня 2015 року компанією STALMAG Sp.Z O.O. була отримана попередня оплата в сумі 94883412,96 грн. (еквівалент 4368987,35 доларів США), проте постачання по даному контракту не відбулися.

Компанія STALMAG Sp.Z O.O. та компанія MEXIROM VENTURES LIMITED в межах 80-денного строку, передбаченого додатковою угодою від 21 липня 2015 року, за згодою TOB «Брена», уклали тристоронній договір №10/2015 від 21 вересня 2015 року про заміну боржника у зобов'язанні, відповідно до якого компанія STALMAG Sp.Z O.O. передає, а компанія MEXIROM VENTURES LIMITED (Кіпр) приймає на себе зобов'язання щодо сплати TOB «Брена» заборгованості за контрактом №10071528KS від 10 липня 2015 року в розмірі 4368987,35 доларів США або 94883412,96 грн., а компанія STALMAG Sp.Z O.O. зобов'язується сплатити новому боржнику винагороду в розмірі 4368987,35 доларів США.

20 травня 2015 року між компанією STALMAG Sp.Z O.O. та TOB «Оніка Плюс» укладено контракт №76/7, за умовами якого компанія STALMAG Sp.Z O.O. зобов'язується продати TOB «Оніка Плюс» високоуглеродистий ферохром згідно специфікації протягом 60 календарних днів з дати отримання попередньої оплати.

Між позивачем та TOB «Оніка Плюс» 15 липня 2015 року укладено додаткову угоду до контракту №76/7 від 20 травня 2015 року, відповідно до якої у випадку непостачання товару на суму отриманої попередньої оплати компанія STALMAG Sp.Z O.O. гарантує повернення даної суми TOB «Оніка Плюс» не пізніше 80 календарних днів з дати отримання попередньої оплати.

01 липня 2015 року компанією STALMAG Sp.Z O.O. була отримана попередня оплата в сумі 100000000,00 грн. (еквівалент 4758424,77 доларів США), 06 липня 2015 року - в сумі 41550000,00 грн. (еквівалент 1977478,26 доларів США), 09 липня 2015 року - в сумі 155000000,00 грн. (еквівалент 7142731,40 доларів США), проте постачання по даному контракту не відбулися.

Протягом 07-09 вересня 2015 року компанія STALMAG Sp.Z O.O. частково повернула попередню оплату в розмірі 216739909,68 грн. (еквівалент 10200814,84 доларів США).

21 вересня 2015 року між компанією STALMAG Sp.Z О.О. та компанією MEXIROM VENTURES LIMITED в межах 80-денного строку, передбаченого додатковою угодою від 15 липня 2015 року, за згодою TOB «Оніка Плюс», укладено тристоронній договір №12/2015 про заміну боржника у зобов'язанні, за умовами якого компанія STALMAG Sp.Z О.О. передає, а компанія MEXIROM VENTURES LIMITED (Кіпр) приймає на себе зобов'язання щодо сплати TOB «Оніка Плюс» заборгованості за контрактом №76/7 від 20 травня 2015 року в розмірі 3677819,59 доларів США або 79810090,32 грн., а компанія STALMAG Sp.Z О.О. зобов'язується сплатити новому боржнику винагороду в розмірі 3677819,59 доларів США.

З наведеного вбачається, що у позивача відсутня заборгованість перед компаніями-резидентами України в межах виконання ним наведених вище правочинів.

Наказом Міністерства економіки України від 17 квітня 2000 року №52 затверджено Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», пунктом 4.8 якого передбачено, що про застосування санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», видається наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, у якому вказуються норми чинного законодавства, які було порушено, матеріали, на підставі яких видано наказ, реквізити суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, до яких застосовані санкції, та вид санкції, дата, з якої санкція починає діяти.

Разом з тим, в оскаржуваному наказі не зазначено конкретної дати з якої починає діяти застосована до позивача санкція, натомість в наказі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 січня 2017 року №23 вказано, що санкція застосовується у 40-денний строк з дня набрання чинності цим наказом, що не відповідає вимогам наведеного Порядку.

При цьому, в силу ст.37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» спеціальна санкція як застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування можлива у випадках порушення такими суб'єктами вищезазначеного Закону або пов'язаних з ним законів України, зокрема, Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Враховуючи, вимоги п.4.4 Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17 квітня 2000 року №52, у разі наявності в Міністерстві інших матеріалів (інформації) щодо діяльності суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, до яких пропонується застосувати (скасувати, змінити вид, призупинити дію) санкції, то ці матеріали долучаються до матеріалів про застосування (скасування, зміну виду, тимчасового зупинення дії) санкцій і розглядаються разом з поданням при прийнятті остаточного рішення.

Позивачем 06 грудня 2016 року до відповідача подано лист з наведенням інформації щодо відсутності порушень вимог Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», проте оскаржуваний наказ всупереч вимогам п.4.4 Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», не врахував всі матеріали (інформацію) при прийнятті остаточного рішення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності ознак очевидної протиправності оскаржуваного рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та про обґрунтованість поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Крім того, спірним наказом визначено, що до позивача будуть застосовані санкції у вигляді запровадження індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності, що безумовно свідчить про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, як суб'єкта господарювання, зацікавленого у вільному, тобто такому, що відбувається на визначених законодавством загальних умовах, здійсненню господарської діяльності, до ухвалення рішення в даній адміністративній справі у разі невжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що внаслідок дії оскаржуваного наказу виникає реальна можливість зміни існуючого становища, зокрема, шляхом покладення на позивача додаткових обов'язків з метою виконання ним оскаржуваного рішення, що вимагатиме докладання ним значних зусиль та витрат для здійснення своєї подальшої господарської діяльності з урахуванням застосованої оскаржуваним рішенням санкції.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність ознак очевидної протиправності оскаржуваного рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а відновлення цих прав, свобод та інтересів у майбутньому буде пов'язане з необхідністю докладання значних зусиль та витрат.

Посилання апелянта на непідтвердження позивачем факту здійснення зовнішньоекономічної діяльності не спростовує обґрунтованості побоювань щодо наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача при її здійсненні.

Враховуючи, що вжиттям заходів забезпечення позову можна запобігти шкоді, яка буде завдана компанії STALMAG Sp.Z О.О., та приймаючи до уваги співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача та невжиття заходів забезпечення позову, у разі його задоволення, призведе до необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення порушених прав позивача, що є підставою для постановлення ухвали про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у відповідності до ч.1 ст.117 КАС України.

Колегія суддів критично оцінює посилання апелянта, що суд першої інстанції вийшов за межі підстав забезпечення позову, передбачених ст.117 КАС України, та ухвалою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову ухвалив рішення без розгляду справи по суті, з огляду на його необґрунтованість, оскільки ухвала про забезпечення адміністративного позову ухвалюється за наявності передбачених ч.1 ст.117 КАС України ознак та з метою забезпечення позову, при цьому судом першої інстанції вжито заходів забезпечення позову з огляду на існування очевидних ознак протиправності рішення суб'єкта владних повноважень та наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам компанії STALMAG Sp.Z О.О. до ухвалення рішення у справі, відновлення яких буде пов'язане з необхідністю докладання значних зусиль та витрат, натомість, жодних висновків суду щодо правомірності (неправомірності) наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 січня 2017 року №23 в ухвалі не викладено.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 21 лютого 2017 року про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 07 квітня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.