Справа № 522/16780/16-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/16780/16-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Шенцева О.П.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Федусик А.Г.,

суддів Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2016 року за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 до юридичного департаменту Одеської міської ради, третя особа - Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеської міського управління юстиції, про зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_2» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 (далі ПАТ) звернулось до суду з адміністративним позовом до юридичного департаменту Одеської міської ради, третя особа - Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеської міського управління юстиції про зобовязання відповідача припинити обтяження речових прав на нерухоме майно відносно ПАТ, які виниклі на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадження ВП № 46225341 Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеської міського управління юстиції шляхом вилучення відповідних записів з реєстрів.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2016 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з постановою суду, ПАТ подало апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 лютого 2015 року державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеської міського управління юстиції винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадження ВП № 46225341.

Вказане виконавче провадження проводилось на підставі виконавчого листа №520/12808/14-ц від 18 грудня 2014 року про стягнення з ПАТ на користь ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 253740,85 грн..

Постановою Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеської міського управління юстиції від 24 червня 2015 року скасовано арешт майна боржника та заборону на його відчуження.

Водночас, як зазначено ПАТ, згідно довідок з відповідних реєстрів наявна актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, яке виникло на підставі постанови Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеської міського управління юстиції від 06 лютого 2015 року.

З огляду на ту обставину, що станом на час звернення з позовом до суду повноваження субєкта державної реєстрації прав здійснює юридичний департамент Одеської міської ради, ПАТ звернулось з даним позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що з метою скасування запису про накладені обтяження, що виникли на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 46225341 від 06 лютого 2015 року Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, позивач повинен був звертатися з вимогами до відповідних територіальних підрозділів Державної виконавчої служби, підпорядкованих Головному територіальному управлінню юстиції в Одеській області, а не до відповідача.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з наведеними висновками суду в частині мотивування та зазначає наступне.

Положеннями ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З аналізу наведених положень можна дійти висновку, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених (на думку субєкта звернення до суду) прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Колегія суддів вважає, що порушення прав особи може мати місце в зв'язку з (не) прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень та/або (не) вчинення вказаним субєктом дій, передбачених його посадовою інструкцією, положенням та віднесених до владних повноважень.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається та самим позивачем не спростовано, що фактичному зверненню до суду з позовними вимогами про зобовязання відповідача припинити обтяження речових прав на нерухоме майно відносно ПАТ, не передувало вчинення позивачем дій, направлених на реалізацію субєктивних прав ПАТ щодо припинення обтяження речових прав на нерухоме майно саме шляхом звернення до юридичного департаменту Одеської міської ради з відповідною заявою та в порядку Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Постанови КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127 Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Також, колегія суддів зазначає, що при зверненні з позовними вимогами про зобовязання вчинити певні дії, мається на увазі, що відповідачем (на думку позивача) повинно було бути вчинено відповідних дій, віднесених до його повноважень, однак, протиправно не було вчинено, тому з метою захисту порушеного права (не вчинення дій) особа повинна звернутись до суду з позовними вимогами про зобовязання вчинити такі дії. Водночас, в даних спірних правовідносинах та як зазначалось вище, ПАТ не було вчинено необхідних ініціативних дій (звернення з заявою та відповідним переліком документів), реагуючи на які відповідач (не) вчинив та (не) виніс відповідних дій та рішень, які могли стати предметом оскарження.

Додатково слід вказати, що у відповідності до ч.4 ст.15 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам, тобто, з метою припинення обтяжень нерухомого майна заінтересована особа (ПАТ) повинна подати, в контексті спірних правовідносин, до юридичного департаменту Одеської міської ради заяву про державну реєстрацію щодо прав та їх обтяжень із відповідним переліком документів, чого ПАТ зроблено не було.

Таким чином, з урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про зобовязання відповідача припинити обтяження речових прав на нерухоме майно відносно ПАТ, які виниклі на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадження ВП № 46225341 Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеської міського управління юстиції шляхом вилучення відповідних записів з реєстрів є необґрунтовані та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1) ст.201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Отже, оскільки судом першої інстанції по суті було правильно вирішено справу, але допущено порушення норм права в частині обґрунтування свого рішення, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.200, 201 КАС України вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення та змінити мотивувальну частину оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2016 року змінити в мотивувальній частині у викладеній редакції. В решті постанову Приморського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2016 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності згідно законодавства та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому КАС України.

Головуючий: ОСОБА_5
Суддя: Суддя: ОСОБА_6 ОСОБА_1