Справа № 242/67/17
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Коліщук З.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року справа №242/67/17

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 21 лютого 2017 року у справі № 242/67/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2017 року ОСОБА_3 (далі позивач, заявник) звернувся до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області (далі відповідач, ОСОБА_2) про визнання неправомірними дій щодо не зарахування до загального та пільгового підземного страхового стажу періодів роботи: з 23 серпня 2008 року по 12 жовтня 2008 року на підприємстві ТОВ «Ексіменерго», з 28 жовтня 2008 року по 28 лютого 2013 року на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» та зобовязання відповідача зробити перерахунок розміру пенсії за віком на пільгових умовах з 24 липня 2016 року зарахувавши на підставі належним чином оформлених записів трудової книжки БТ-І № 8747653 до загального та пільгового підземного страхового стажу в умовах зайнятості під землею (в шахті) повний робочий день, періоди роботи: з 23 серпня 2008 року по 12 жовтня 2008 року на підприємстві ТОВ «Ексіменерго», з 28 жовтня 2008 року по 28 лютого 2013 року на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія». Зобовязати відповідача направити до суду звіт про виконання судового рішення в порядку статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.2-3).

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 21 лютого 2017 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області щодо не зарахування до загального та пільгового підземного страхового стажу ОСОБА_3 періоду роботи з 28.10.2008 року по 28.02.2013 року на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія». Зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області зробити перерахунок розміру пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_3 з 24.07.2016 року, зарахувавши на підставі належним чином оформлених записів трудової книжки БТ-І № 8747653 до загального та пільгового підземного страхового стажу ОСОБА_3 в умовах зайнятості під землею (в шахті) повний робочий день період роботи - з 28.10.2008 року по 28.02.2013 року на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія». Зобовязати управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області подати до Селидівського міського суду Донецької області звіт про виконання постанови у строк один місяць з дня отримання постанови після набрання судовим рішенням законної сили. Стягнуто з розрахункового рахунку за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь ОСОБА_3 судові витрати (сплачений ним судовий збір за подання адміністративного позову) в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна гривня) 20 копійок. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено (а.с.47-52).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що судом першої інстанції надано неналежний аналіз, зокрема статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки з аналізу зазначеної норми вбачається, що трудова книжка підтверджує наявність трудового стажу роботи, а не пільгового. ОСОБА_2 не було зараховано період роботи позивача з 23 серпня 2008 року по 12 жовтня 2008 року на підприємстві ТОВ «Ексіменерго» через не надання пільгової довідки та наказу про атестацію робочого місця та до загального та пільгового підземного страхового стажу позивача період його роботи на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» з 28 жовтня 2008 року по 28 лютого 2013 року через не перереєстрацію шахтою свого місця знаходження.(а.с.54-57)

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивачем надані заперечення де зазначено про розгляд справи без його участі.

За нормами статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено й не оспорюється апелянтом наступне.

Позивач, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 01 серпня 2016 року звернувся до ОСОБА_2 з заявою про призначення пенсії за віком (а.с.35).

Відповідач ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області, є субєктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про ОСОБА_2 Пенсійного фонду України та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача було повідомлено, що з 24 липня 2016 року йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з врахуванням страхового стажу. Пенсію обчислено із заробітної плати, визначеної за 60 календарних місяців роботи за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року та за періоди роботи після 01 липня 2000 року по 30 червня 2016 року (здійснено призначення пенсії згідно пункт «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Проте, до пільгового стажу ОСОБА_2 не зараховано період роботи з 01 серпня 2008 року по 12 жовтня 2008 року на ТОВ «Ексіменерго» Паливно енергетична компанія, оскільки не була надана пільгова довідка про роботу та наказ про атестацію робочих місць. Також до пільгового стажу не зараховано період роботи з 28 жовтня 2008 року по 28 лютого 2013 року на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» у звязку з тим, що підприємство не здійснювало реєстраційну дію щодо зміни місцезнаходження на підконтрольній українській владі території і перевірити достовірність виданої довідки не має можливості (а.с.14,15).

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття ОСОБА_2 спірного рішення, що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Пунктом шостим статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За правилами частини 1 статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційне наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку).

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року №18-1 (далі - Порядок №18-1).

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) (пункт 2 Порядку №18-1).

Відповідно до пункту 11 Порядку №18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду роби позивача з 28 жовтня 2008 року по 28 лютого 2013 року на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для не зарахування вказаного періоду став висновок відповідача про те що, підприємство не здійснювало реєстраційну дію щодо зміни місцезнаходження на підконтрольній українській владі території і перевірити достовірність виданої довідки не має можливості.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

У довідці № 216 від 21 жовтня 2014 року, яка видана ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія та містяться в матеріалах справи і були надані позивачем ОСОБА_2 зазначені всі перелічені дані, в тому числі номер Списку, розділ, підрозділ, код КП професії позивача.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України».

Статтею 1 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 05/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», встановлено забезпечення до 1 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у який у розділі Донецька область у пункті 1 включено м. Донецьк.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено у т.ч. місто Донецьк.

Враховуючи, що спірний період з 28 жовтня 2008 року по 28 лютого 2013 року, який зазначений в довідці № 216 від 21 жовтня 2014 року, виданої ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», тобто до дати обов'язкового переміщення бюджетних підприємств з тимчасово окупованої території, та засвідчена відтисками штампу та печатки ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія, то суд вважає, що ця довідка видана повноважним органом та є належним та допустимим доказом в розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

З системного аналізу наведених норм права та з урахуванням всіх обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що відмова відповідачем-органом державної влади позивачу-фізичній особі у реалізації його права на отримання пенсії саме з урахуванням періоду роботи з 28 жовтня 2008 року по 28 лютого 2013 року на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», який відображено у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 216 від 21 жовтня 2014 року, у зв'язку зі знаходженням підтверджуючих первинних документів на окупованій території, не є пропорційною меті якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності призначення пенсії.

Крім того, факт роботи позивача з 28 жовтня 2008 року по 28 лютого 2013 року на підприємстві ВП «Шахта «Жовтневий рудник» ДП Донецька вугільна енергетична компанія» у якості підземного гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем під землею ( в шахті) підтверджується трудовою книжкою БТ-1 № 8747653, яка належить позивачу та з якої вбачається, що останній був зайнятий протягом повного робочого дня за професією підземного гірничого робітника 3 розряду на підземних гірничих роботах та ділянці підготовчих робіт.

Відповідно пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

За змістом пунктів 1 та 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, який набрав чинності 21.08.1992 року, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 вказаного Порядку передбачено, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Згідно з пунктом 10 зазначеного Порядку, результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обгрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

У пункті 4.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Пунктом 4.3 вказаного Порядку передбачено, що в разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку), до стажу, який дає право на таку пенсію, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 4.5, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилося, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилося.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку № 442, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку № 442 дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10.09.2013 року у справі №21-183а13, від 25.11.2014 року у справі № 21-519а14, від 10.03.2015 року у справі № 21-51а15, від 17.03.2015 року у справі № 21-585а14.

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано документів на підтвердження атестації робочих місць за умовами праці, а тому за відсутністю атестації робочих місць відповідачем правомірно не враховано до стажу роботу позивача за період з 01 серпня 2008 року по 12 жовтня 2008 року на підприємстві ТОВ «Ексіменерго».

Тобто, позивачем не надано доказів на підтвердження проходження атестації робочого місця позивача, останнім не надано, а матеріали справи не містять, зокрема, карти умов праці, наказу по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудової книжки із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Виходячи з наведених законодавчих норм, не підлягає зарахуванню до пільгового стажу період роботи позивача з 01 серпня 2008 року по 12 жовтня 2008 року з підстав не проведення атестації робочого місця як цього вимагає діюче законодавство.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 21 лютого 2017 року у справі № 242/67/17 залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 21 лютого 2017 року у справі № 242/67/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання неправомірними дії та зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_4