Справа № 163/3193/16-а
Суддя: Гайдук А. Л.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/3193/16-а
Провадження № 2-а/163/14/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

розглянувши в місті Любомль в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №2408/20502/2016 від 23.11.2016 року за ознаками ч.3 ст.470 МК України, -

в с т а н о в и в :

15.12.2016 року ОСОБА_1, шляхом надіслання поштовим зв'язком, звернувся в суд з зазначеним адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Волинської митниці ДФС від 23.11.2016 року у справі про порушення митних правил №2408/20502/2016 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Зазначеною постановою Волинської митниці ДФС позивача притягнуто до відповідальності за те, що він 24.08.2016 року ввіз на митну територію України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС легковий автомобіль марки «BMW X5», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, з метою транзиту відповідно до ч.1 ст.381 МК України, та у термін, передбачений ст.95 МК України, за межі митної території України його не вивіз.

Дану постанову позивач вважає незаконною, оскільки вона постановлена відповідачем з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а також порушує його права та охоронювані законом інтереси.

В обґрунтування таких своїх доводів позивач вказав, що автомобіль марки «BMW X5», р.н.з. НОМЕР_1, є власністю юридичної особи - нерезидента, де він працює на підставі трудової угоди, та 22.08.2016 року від роботодавця він отримав зазначений автомобіль для службового виїзду на територію України. 24.08.2016 року автомобіль ввезено на митну територію України в режимі «транзит», зі строком «транзитного переміщення» 10 діб, однак через три дні перебування на території України - 27.08.2016 року автомобіль зазнав аварії, а саме, отримав пошкодження внаслідок його зіткнення з нерівностями дорожнього покриття, характер яких унеможливлював його подальший самостійний рух, у зв'язку із чим автомобіль було доставлено на станцію технічного обслуговування у м.Києві, для приведення його у робочий стан. Ремонт автомобіля виявився дуже складним та дороговартісним, а для його відновлення було необхідним замовлення специфічних запчастин та вузлів з-за кордону, тому в ремонті він перебуває з 24.08.2016 року по дату звернення позивачем до суду з зазначеним позовом. Крім цього, про вищезазначену обставину позивач невідкладно повідомив ДФС України шляхом телефонного дзвінка на гарячу лінію даної служби, оператор якої повідомив йому про необхідність подання при вивезенні автомобіля за межі митної території України на пункті пропуску довідки СТО про ремонт автомобіля. Натомість, відповідачем зазначених обставин не враховано та всупереч вимог ст.486 МК України безпідставно притягнуто його до відповідальності, оскільки вимоги, передбачені ст.192 МК України, ним виконані в повному обсязі.

Непогоджуючись із заявленим ОСОБА_1 адміністративним позовом, представник відповідача подав письмові заперечення від 14.02.2017 року за №170/03-70-10/14, у яких вказав, що Волинська митниця ДФС позов не визнає та вважає його безпідставним, оскільки позивач жодним доказом не підтвердив наявності у нього фактів непереборної сили або аварії, які б відповідали положенням розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657 (далі - Порядок), а ремонт транспортного засобу не міг завадити його вивезенню за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті, на іншому транспортному засобі, шляхом буксирування та ін.), оскільки жодною нормою законодавства не встановлено вимог щодо вивезення транспортних засобів за межі митної території України лише власним ходом. Саме ж перебування автомобіля на ремонті не підтверджує факту аварії чи обставин непереборної сили. Крім цього, єдиним органом, який має право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), є Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати. Щодо повідомлення позивачем про несправність автомобіля на гарячу лінію ДФС України, то таке інформування не відповідає встановленому Порядку, оскільки ним передбачено звернення до митного органу, в зоні діяльності якого перебуває товар, в обов'язковій письмовій формі, з наведенням відомостей про ідентифікацію транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, а також інформації про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. Також звернув увагу суду на те, що станом на 14.02.2017 року, тобто на час подання відповідачем письмових заперечень, зазначений автомобіль знаходився на території України та позивач не вчинив жодних дій, спрямованих на його вивезення за її межі. За викладених підстав вважає, що посадова особа Волинської митниці ДФС при винесенні оскаржуваної постанови діяла у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством, тому просив в задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явились, однак від позивача поштовим зв'язком надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, а представником відповідача в канцелярію суду подано заяву про невизнання позову ОСОБА_1, підтримання поданих письмових заперечень та розгляд справи без участі представника відповідача.

У зв'язку з наведеним та на підставі ч.4 ст.122 КАС України, судовий розгляд проведено в порядку письмового провадження без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши подані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що постановою у справі про порушення митних правил №2408/20502/2016 від 23.11.2016 року, винесеною заступником начальника Волинської митниці ДФС України Германом В.М., громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. за те, що він 24.08.2016 року ввіз на митну територію України автомобіль марки «BMW X5», р.н.з. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС в митному режимі «транзит», відповідно до ч.1 ст.381 МК України, і станом на 30.10.2016 року зазначений транспортний засіб з митної території України не вивіз, в той час як термін його вивезення, передбачений ст.95 МК України, закінчився 03.09.2016 року.

У частині 1 статті 95 МК України встановлені строки транзитних перевезень в залежності від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту визначено 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ч.3 ст.470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п?ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За правилами ч.2 ст.95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Вищезазначеними нормами Митного кодексу України законодавцем чітко передбачені строки на виїзд транзитних транспортних засобів, а також відповідальність особи за їх порушення.

Отже, підставами для притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, є, зокрема, порушення строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на десять діб.

Як встановлено у справі, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW X5», р.н.з. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, на підставі довіреності №160823-01 від 23.08.2016 року, виданої литовським ЗАТ «Alkanas vilkas».

З витягу з бази даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску вбачається, що 24.08.2016 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через пункт пропуску №205020101, смугою митного контролю «зелений коридор», автомобіль марки «BMW X5», р.н.з. НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, в митному режимі «транзит».

Цим же витягом стверджено, що з вимогами ст.95 МК України ОСОБА_1 ознайомлений.

Відповідно до ст.95 МК України, термін для вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 03.09.2016 року.

Станом на 30.10.2016 року зазначений автомобіль за межі митної території України вивезений не був, що безпосередньо було виявлено органом доходів і зборів під час перевірки дотримання термінів транзиту, ввезених на територію України транспортних засобів за допомогою баз даних «Інспектор-2006» та ЄАІС.

Отже, термін перебування автомобіля марки «BMW X5», р.н.з. НОМЕР_1, на території України станом на 30.10.2016 року склав 67 діб, що фактично не оспорюється самим позивачем.

Таким чином, орган доходів і зборів дійшов правильного висновку про порушення позивачем вимог ч.1 ст.95 МК України, тобто у перевищенні позивачем строків транзиту зазначеного автомобіля.

Щодо тверджень позивача про причини порушення зазначених строків, а саме, у зв'язку з пошкодженням та ремонтом автомобіля, то суд їх вважає безпідставними з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст.ст.95, 192 МК України, до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної сили.

У статті 192 МК України передбачені заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів. Зокрема, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Частиною 1 статті 460 МК України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 МК України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Порядок визначення особливостей виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачений Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі - Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 року за N 1669/21981 (далі - Порядок).

У розділі VIII даного Порядку надано визначення аварії та обставин непереборної сили.

Так, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Пунктом 3 розділу VIII зазначеного Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Згідно вищезазначеного Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Відтак, безумовною підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, є повідомлення у встановленому порядку митного органу про факт аварії або дії непереборної сили, а також дотримання Порядку встановлення факту аварії або дії непереборної сили.

Позивач вказує, що про пошкодження автомобіля він інформував ДФС України шляхом телефонного дзвінка на службу гарячої лінії, однак таке повідомлення, з огляду на викладені вимоги Порядку, не є належним інформуванням, оскільки воно обов'язково повинно мати письмову форму та подаватись до митного органу, в зоні діяльності якого перебуває транспортний засіб, із зазначенням необхідної інформації, так як в подальшому цим митним органом організовується огляд території місця знаходження такого транспортного засобу із складанням відповідного акту.

Виходячи з вищенаведених положень Порядку від 31.05.2012 року № 657, ОСОБА_1 повинен був не лише звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебував автомобіль, але й довести, що порушення строків транзиту відбулося внаслідок дії обставин непереборної сили чи аварії.

Разом з цим, надані позивачем копії замовлення-наряду №115 від 28.08.2016 року та рахунку-фактури №115 від 28.08.2016 року підтверджують лише факт необхідності проведення ремонтних робіт автомобіля марки «BMW X5», р.н.з. НОМЕР_1, з наведенням їх переліку та вартості, однак жодним чином не підтверджують тієї обставини, що ремонт автомобіля мав місце саме внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили в контексті понять, наведених у Порядку та ст.192 МК України.

Отже, сам по собі ремонт автомобіля, в розрізі положень ст.ст.95, 192, 460 МК України, не підтверджує наявності ознак аварії чи дії обставин непереборної сили, визначення яких, наведено у вищевказаному Порядку від 31.05.2012 року № 657.

Крім цього, ПП «ОСОБА_3.», яке видало позивачу замовлення-наряд та рахунок-фактуру, у відповідності до вищенаведеного Порядку, не є уповноваженою особою на видачу документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили.

З наведеного слідує, що умов, які слугують підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, позивачем не дотримано, а саме, у встановленому порядку останнім не повідомлено митний орган про факт аварії чи дії обставин непереборної сили, а також не доведено наявності самого факту аварії чи дії обставин непереборної сили, які унеможливлювали вивезення автомобіля за межі митної території України у передбачені ст.95 МК України строки.

Таким чином, на підставі аналізу наведених законодавчих положень та встановлених обставин справи, слід дійти висновку, що при винесені оскаржуваної постанови відповідачем правильно з'ясовано фактичні обставини, діям позивача надано вірну правову кваліфікацію з обґрунтованим притягненням його до відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, а саме, перевищення встановленого ст.95 МК України строку доставки автомобіля більше ніж на десять діб, та стягнення накладено у передбаченому законом розмірі, який не містить альтернативи, а наведені позивачем підстави своєї невинуватості у вчиненні зазначеного правопорушення, не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, а також суперечать вимогам чинного законодавства України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 17, 71, 86, 159, 160, 163, 167, 171-2, 186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №2408/20502/2016 від 23.11.2016 року за ознаками ч.3 ст.470 МК України - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любомльський районний суд Волинської області, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуюча: суддя А.Л. Гайдук