Справа № 826/19873/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Арсірія Р.О., при секретарі судового засідання Патук А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом

Громадської спілки "Громадський контроль та порядок"

до

Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

Київської міської ради

про

визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява Громадської спілки "Громадський контроль та порядок" до Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація", Київської міської ради в якій позивач просить:

визнати самочинними будівельні роботи, проведені КП «Київжитлоспецексплуатація» на об'єкті комунальної власності - нежитловий будинок за адресою: вул. Ярославська 32 (літ. М), площею 22,4 кв.м.;

зобов'язати Київську міську раду повернути нежитловий будинок за адресою: вул. Ярославська 32 (літ. М) в стан, що існував до проведених самочинних будівельних робіт.

Ухвалами суду від 27 грудня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 03.04.2017 року представник відповідача 2 подав клопотання про закриття провадження у справі у зв’язку із тим, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Клопотання мотивоване тим, що Позивач не має права власності на земельну ділянку на якій розміщений спірний об'єкт нерухомості, а отже не має право вимоги щодо його знесення. Земельна ділянка разом із нежитловою будівлею №32 літ. М на вул. Ярославській перебувають в комунальній власності територіальної громади міста Києва, представницьким органом якої виступає міська рада відповідно до статті 140 Конституції України.

Представник позивача заперечив проти поданого клопотання, мотивуючи тим, що даний спір слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представники відповідачів в судовому засіданні подане клопотання підтримали в повному обсязі.

Дослідивши клопотання представника відповідача 2 та матеріали справи, суд вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Як встановлено судом, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 18.08.2005 року № 1546 внесено зміни та доповнення до розпорядження Київської міської адміністрації від 22.02.2002 N 347 "Про закріплення нежилих будинків та приміщень комунальної власності міста Києва" (з усіма змінами та доповненнями) , а саме Додаток 1 (таблиця 2) до розпорядження доповнено позиціями 321, так до нежилих будинків (приміщень), що закріплюються за КП «Київжитлоспецексплуатація» на праві повного господарського відання належать нежилі будинки (приміщень), віднесених до комунальної власності територіальної громади м. Києва рішенням Київської міської ради від 27.12.2001 N 208/1642 "Про формування комунальної власності територіальних громад районів м. Києва", зокрема, нежитловий будинок за адресою: вул. Ярославська 32 (літ. М), площею 22,4 кв.м.

Відтак, нежитловий будинок за адресою: вул. Ярославська 32 (літ. М), площею 22,4 кв.м. є комунальною власністю, та переданий на праві повного господарського відання КП «Київжитлоспецексплуатація».

Позивачу стало відомо, що на об'єкті комунальної власності (нежитловий будинок за адресою: вул. Ярославська 32 (літ. М), площею 22,4 кв.м.) ведуться незаконні будівельні роботи, в результаті яких збільшено площу об'єкту шляхом добудови 2 поверху.

На думку позивача, будівельні роботи здійснюються без дотримання належної процедури погодження та дозвільних документів, а відтак є самочинним будівництвом.

У положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в ч. 1 ст. 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно із ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

За змістом частин 4 та 7 ст. 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту вищевказаної правової норми в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У даному випадку відносини між сторонами не є публічно-правовими у зв'язку із чим зазначений спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином суд дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 165 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва,

У Х В А Л И В:

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій