Справа № 813/2058/16
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 р. Справа № 876/9800/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24.06.2016 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області з урахуванням збільшених позовних вимог просить визнати протиправним і скасувати наказ №959 від 27.04.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУ НП у Львівській області» в частині звільнення зі служби в поліції начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, підполковника поліції ОСОБА_1, визнати протиправним і скасувати наказ №193 о/с від 05.07.2016 року «По особовому складу» щодо звільнення зі служби в поліції начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, підполковника поліції ОСОБА_1, поновити його на посаді та стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Головне управління Національної поліції у Львівській області подало апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Згідно із частиною 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області за №959 від 27.04.2016 року, за безвідповідальне ставлення до виконання службових обов'язків на начальника СРПП Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області за №193о/с від 05.07.2016 року (по особовому складу), відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 /у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби/ підполковника поліції ОСОБА_1./НОМЕР_2/, начальника сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Пустомитівського відділення поліції Франківського відділу поліції ГУНП, з 05.07.2016 року, виплативши йому грошову компенсацію за невикористану відпустку в період роботи з 01 січня по 05 липня 2016 року, у кількості 22 календарних днів (з урахуванням 15 календарних днів основної відпустки та 7 календарних днів додаткової відпустки).

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 18 цього ж Закону, визначено, що поліцейський зобов'язаний, в тому числі, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Згідно із частиною 2 статті 19 даного Закону, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року за №3460-IV, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено поняття дисциплінарного проступку - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За змістом статті 7 Статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку тощо.

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в статті 12 Статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Статуту.

Зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як вбачається з наказу за №959 від 27.04.2016 року та висновку службового розслідування, затвердженого 10.04.2016 року, підставами для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стали наступні обставини.

В ніч з 03 на 04 березня 2016 року мобільною групою Головного управління перевірено діяльність чергових нарядів Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУНП у Львівській області. Під час перевірки, о 00:15 виявлено автомобіль «Рено-Кенго», д.н.з НОМЕР_3, який здійснював патрулювання в зоні № 2. Даний автомобіль рухався у напрямку із с. Щирець до м. Пустомити без включених проблискових маячків, синього кольору. У подальшому, автомобіль слідував через м.Пустомити та село Малечковичі до об'їзної дороги м. Львова. Проїжджаючи біля ресторанного комплексу «Панська Гора», члени ГРПП на автомобілі «Рено-Кенго», д.н.з НОМЕР_3, здійснили розворот та почали переслідувати автомобіль НОМЕР_1, який згодом і зупинили в селі Сокільники, Пустомитівського району. Мобільною групою проведено спостереження за діями членів ГРПП та виявлено, що останні поспілкувавшись із водієм автомобіля марки «Мазда», сіли у свої авто і разом від'їхали від місця зупинки. Під'їхавши до СТО, біля кільцевої дороги м. Львова, водій автомобіля «Мазда» припаркував свій автомобіль та пересів до працівників ГРПП, у їх службовий автомобіль «Рено-Кенго», д.н.з НОМЕР_3, на якому вони разом поїхали у невідомому напрямку. Повернувшись через 20 хвилин, працівники ГРПП висадили водія автомобіля «Мазди» біля його автомобіля та поїхали у невідомому напрямку.

Прибувши у Пустомитівське ВП близько 01:25, члени мобільної групи перевірили журнал Єдиного обліку, в результаті чого встановили, що остання подія зареєстрована у ньому 03.03.2016 о 23:05 повідомлення по телефону «про коротке замикання в трансформаторі, у с. Гуменець». Поряд з цим, о 00:35 мобільною групою було виявлено та зафіксовано (на фото та відео) як екіпаж на автомобілі «Рено-Кенго», д.н.з. НОМЕР_3, у складі: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зупинив автомобіль НОМЕР_1. Водночас, в приміщенні Пустомитівського ВП начальнику сектору СРПП підполковнику поліції ОСОБА_1, поліцейському старшому сержанту ОСОБА_2 та інспекторові ГРПП старшому лейтенанту ОСОБА_3 було поставлено запитання, чи виявлялись ними порушення ПДР, під час чергування 04.03.2016 з 00:00 по 02:00, чи зупиняли вони автомобілі та виявляли правопорушників. На які вони відповіли, що особисто ними, з 00:00 до 02:00 04.03.2016 не виявлялись жодні порушення та не зупинялись жодні транспортні засоби.

Водночас тієї ночі, з 00:05 по 01:20, на подвір'ї Пустомитівського ВП знаходився припаркований службовий автомобіль «Рено-Докер», д.н.з 0861, котрий закріплений за ГРІ П І №1. Однак, один з членів ГРІШ, а саме інспектор ГРПП капітан поліції ОСОБА_4, була відсутня в підрозділі та на патрулюванні. Ніхто з членів СРПП не міг дати чіткої відповіді, де знаходиться остання. Начальник СРПП ОСОБА_1 повідомив, що ОСОБА_4 звернулась до нього із скаргою на своє здоров'я, у зв'язку з цим, він прийняв рішення зняти її з наряду.

Однак, мобільною групою ГУНП було перевірено книгу нарядів та кімнату зберігання зброї, в результаті чого виявлено, що ОСОБА_4 станом на 01:40 табельної зброї не здавала. Згодом, після години пошуків, у приміщення чергової частини Пустомитівського ВП ввійшла ОСОБА_4 На запитання членів мобільної групи ГУНП: де вона була стільки часу (близько години) і чому не в патрулі та не відповідає на телефонні дзвінки начальника зміни, ОСОБА_4 надала письмове пояснення, у якому зазначила: що перебувала, на патрулюванні спільно з іншими членами ГРПП. Під час патрулювання, черговий Пустомитівського ВП повідомив, що потрібно прибути в приміщення Пустомитівського ВП, у зв'язку з перевіркою, що і ними було зроблено. Вона зайшла в приміщення Пустомитівського ВП на декілька хвилин пізніше, так як перед тим зайшла в аптеку придбати ліки".

З огляду на викладені обставини, за результатами службового розслідування відповідач прийшов до висновку про порушення позивачем вимог підп.2 та 3 п.13, підп.5, 9 та п.10 пункту 10 розділу ІІ «Типового положення про відокремлені структурні підрозділи (відділи, відділення поліції) ГУНП у Львівській області», затвердженого наказом ГУНП від 29.01.2016 року за №9, п.5 розділу IV та п.17 розділу ІІІ «Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події», затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1377, а також вимог ст.7 «Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України», затвердженого Законом України від 22.02.2006 року за №3460-IV, та ст.18 Закону України «Про Національну поліцію».

Інструкція про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року за №1377 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за №1498/27943, встановлює порядок ведення єдиного обліку органами Національної поліції України, у тому числі їх структурними (відокремленими) підрозділами (відділами, відділеннями) (далі - органи поліції) заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, а також порядок здійснення контролю за його дотриманням.

Пунктом 17 розділу ІІІ даної Інструкції передбачено, що прихованими від єдиного обліку вважаються заяви і повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, які були відомі працівнику органу поліції, та відомості, які на час виявлення не внесено до журналу ЄО відповідного органу поліції, а самі заяви та повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події не отримали реєстраційного номера.

З приводу відсутності у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події запису про зупинку автомобіля НОМЕР_1, то, як вбачається з письмових пояснень позивача та матеріалів службового розслідування, на водія згаданого транспортного засобу не оформлювались жодні матеріали про вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, сам водій згаданого транспортного засобу відмовився надавати будь-які пояснення щодо обставин його зупинки.

А відтак, підстави для внесення будь-яких записів у Журнал єдиного обліку на той час були відсутні.

Щодо відсутності інспектора ГРПП капітана поліції ОСОБА_4 в підрозділі та на патрулюванні, то ОСОБА_1, який на той час виконував обов'язки старшого нарядів, дозволив ОСОБА_4 перебувати в приміщенні адмінбудівлі та займатись поточною роботою у зв'язку із незадовільним станом її здоров'я, а працівника ОСОБА_3 було залучено в склад ГРПП.

Тим самим, позивач, який перебував на посаді начальника СРПП Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУНП у Львівській області, забезпечив належне виконання ГРПП своїх завдань та функцій та жодним чином не може свідчити про порушення ним вимог Типового положення про відокремлені структурні підрозділи (відділи, відділення поліції) ГУНП у Львівській області.

Що стосується інших обставин, зокрема, щодо причин зупинки автомобіля НОМЕР_1 та перебування водія вказаного транспортного засобу в службовому автомобілі ГРПП, то ні з оскаржуваного наказу за №959 від 27.04.2016 року, ні з висновку службового розслідування не можна прийти до чіткого висновку, які саме порушення були допущені позивачем, що стали підставою для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, та конкретизують тяжкість дисциплінарного проступку та застосування до нього найтяжчого покарання звільнення із органів поліції.

В той же час, суд звертає увагу на те, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни.

Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Колегія суддів дійшла висновку, що накази відповідача про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення його зі служби в поліції є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки із фактичний обставин справи відповідачем не доведено грубого порушення нормативних актів працівниками поліції під керуванням позивача та його дій, а застосованим до нього крайній захід звільнення зі служби є необґрунтованим.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 року у справі № 819/2058/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

В.Я. Макарик

Повний текст ухвали виготовлено 05.04.2017 року