Справа № 40885/09/2070
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2010-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2010 р. № 2-а- 40885/09/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Глазунової А.В.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 (НОМЕР_1);

представника відповідача ОСОБА_2 (довіреність № 36/01-368 від 16.01.2009 року)

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Харківавтоленд" до Харківської митниці, головного управління Державного казначейства України в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківавтоленд" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці, головного управління Державного казначейства України в Харківській області в якому після зміни позовних вимог просило суд:

- визнати протиправним рішення Харківської митниці про визначення митної вартості № 800000017/2009/001325/1 від 20.05.2009 року, № 800000017/2009/001215/1 від 20.05.2009 року;

- скасувати картки відмови Харківської митниці в прийнятті митної декларації № 800000005/2009/000065 від 28.05.2009 року, № 800000005/2009/000078 від 10.07.2009 року;

- зобов'язати Харківську митницю повернути ТОВ "Харківавтоленд" суми надмірно сплачених податків і зборів до державного бюджету, за наступними деклараціями: а) IM 40 № 800000005/9/505561 від 01.06.2009 року на кузов легкового автомобіля Mercedes-benz S430 ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2, бувший у використанні, 2003 року випуску, сума в розмірі - 9725,97 (дев'ять тисяч сімсот двадцять п'ять) 97 коп.; б) IM 40 № 800000005/9/505761 від 10.07.2009 року на кузов легкового автомобіля Lexus GX 470 JTJBT20X450089813, бувший у використанні, 2005 року випуску, сума в розмірі - 29432,95 (двадцять дев'ять тисяч чотириста тридцять дві) грн., 95 коп.

В обґрунтування позову зазначило, що товариством було визначено митну вартість кузовів легкових автомобілів відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 266 Митного кодексу України, а саме за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Вважає не правомірним визначення митної вартості товарів Харківською митницею, оскільки при визначенні вартості не було враховано, що кузови легкових автомобілів були пошкодженими.

Представник позивача в судове засідання прибув, позов підтримав та просив його задовільними. Зазначив, що вважає не дійсним наказ Державної Митної служби України № 508 від 15.05.2008 року (керуючись яким Харківською митницею було визначено вартість імпортованих кузовів легкових автомобілів), оскільки він не зареєстрований в Міністерстві юстиції України.

Відповідач, Харківська митниця проти позову заперечувала та зазначила, що вважає правомірним визначення митної вартості кузовів легкових автомобілів, які імпортуються в Україну за п. 6 ч. 1 ст. 266 Митного кодексу України, а саме за резервним методом.

Представник відповідача, Харківської митниці в судове засідання прибув, проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що Харківська митниця при визначенні митної вартості імпортованих кузовів легкових автомобілів керувалась наказом Державної Митної служби України № 508 від 15.05.2008 року, оскільки він є обов'язковим для виконання митними органами.

Відповідач, Головне управління Державного казначейства України в Харківській області надало відзив на позов в якому зазначило реквізити рахунків Державного бюджету, з яких передбачається повернення коштів сплачених при митному оформленні товарів.

В судове засідання представник відповідача, Головного управління Державного казначейства України в Харківській області не прибув, надав клопотання про слухання справи за відсутності представника.

Суд, вислухавши думку представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Харківавтоленд" до митного оформлення, з метою випуску товарів у вільний обіг, були подані декларація: ІМ 40 № 800000005/9/505464 від 14.05.09 року на кузов легкового автомобіля Mercedes-benz S430 ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2, бувший у використанні, 2003 р. випуску та декларація ІМ 40 № 800000005/9/505407 від 28.04.09 року на кузов легкового автомобіля Lexus GX 470 JTJBT20X450089813, бувший у використанні, 2005 року випуску.

До декларації ІМ 40 № 800000005/9/505464 від 14.05.09 року було надано: інвойс від 12.05.2009 року, договір від 22.08.2008 року, специфікацію № 5 від 27.02.2009 року до договору консигнації від 22.08.2008 року, платіжне доручення в іноземній валюті.

До ІМ 40 № 800000005/9/505407 від 28.04.09 року було надано: інвойс від 27.04.2009 року, договір від 22.08.2008 року, специфікацію № 3 від 28.08.2008 року до договору консигнації від 22.08.2008 року, платіжне доручення в іноземній валюті.

Харківська митниця не погодилась з вартістю визначеною позивачем в декларації ІМ 40 № 800000005/9/505464 від 14.05.09 року. Рішенням Харківської митниці № 800000017/2009/001325/1 від 20.05.2009 року було визначено митну вартість товарів імпортованих за декларацією ІМ 40 № 800000005/9/505464 від 14.05.09 року.

28.05.2009 року Харківською митницею було складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 800000005/2009/000065.

Харківська митниця не погодилась з вартістю визначеною позивачем в декларації ІМ 40 № 800000005/9/505407 від 28.04.09 року. Рішенням Харківської митниці № 800000017/2009/001215/1 від 20.05.2009 року було визначено митну вартість товарів імпортованих за декларацією ІМ 40 № 800000005/9/505407 від 28.04.09 року.

10.07.2009 року Харківською митницею було складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № /2009/000078.

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Статтею 260 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу. Порядок визначення митної вартості товарів поширюється на товари, які переміщуються через митний кордон України. Для цілей визначення митної вартості використовується інформація, підготовлена у спосіб, сумісний з принципами бухгалтерського обліку, прийнятими у відповідній країні і доцільними для певного методу визначення митної вартості. Методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та умови їх застосування встановлюються цим Кодексом.

Згідно статті 262 Митного кодексу України митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості. Порядок та умови декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлюються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення декларацій митної вартості - спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

Відповідно ст. 266 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами:

1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

4) на основі віднімання вартості;

5) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю відповідно до вимог статті 271, або обчислена відповідно до вимог статті 272 цього Кодексу вартість товарів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на розсуд декларанта. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 273 цього Кодексу.

Судом встановлено, що Харківська митниця не погодившись з митною вартістю кузовів легкових автомобілів, визначила митну вартість кузовів легкових автомобілів, які імпортуються в Україну за правилами п. 6 ч. 1 ст. 266 Митного кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що при визначенні митної вартості Харківська митниця керувалась Методичними рекомендаціями із застосування окремих положень Митного кодексу України, що стосуються питань визначення митної вартості товарів, які імпортуються на митну територію України затвердженими наказом Державної митної служби України № 74 від 31 січня 2007 року (Методичні рекомендації) з урахуванням наказу Державної митної служби України № 508 від 15.05.2008 року.

Відповідно п. 10.3 Методичних рекомендацій посадова особа митного органу, яка здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, беручи до уваги відомості щодо класифікації кузовів автомобілів згідно з УКТЗЕД, ураховує комплектність таких кузовів, а також значення процентного показника вартості кузовів залежно від вартості транспортних засобів. Зокрема, кузови для легкових автомобілів можуть бути неукомплектовані, частково та повністю укомплектовані.

Суд зазначає, що Методичні рекомендації передбачають визначення митної вартості враховуючи тільки комплектність кузовів. Разом з тим, імпортовані кузови легкових автомобілів були ушкодженими.

Отже, Харківська митниця при визначенні митної вартості зазначених кузовів легкових автомобілів не врахувала факт ушкодження, розміри ушкоджень кузовів та відповідно не скоригувала митну вартість кузовів.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи вище зазначене суд вважає, що Харківська митниця визначаючи митну вартість кузовів легкових автомобілів без врахування їх ушкодження, не врахувала всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Щодо не надання позивачем певних документів суд зазначає наступне.

Кузови легкових автомобілів є бувшими у використанні, придбавались не у виробника, а тому надати документи від виробника кузовів не є можливим.

Разом з тим для підтвердження митної вартості кузовів легкових автомобілів, позивачем було надано Харківській митниці висновки експертів щодо вартості кузовів легкових автомобілів.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що кузови мали ушкодження тому для визначення їх вартості було проведено професійну оцінку. На підставі звітів фахівців ХНДІ ім. професора ОСОБА_3 та НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області була визначена митна вартість кузовів легкових автомобілів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вище значене, суд вважає не доведеним правомірність дій та рішень Харківської митниці при визначенні митної вартості кузовів легкових автомобілів бувших у використанні без врахування їх ушкоджень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 163, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Харківавтоленд" до Харківської митниці, головного управління Державного казначейства України в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними рішення Харківської митниці № 800000017/2009/001325/1 від 20.05.2009 року та № 800000017/2009/001215/1 від 20.05.2009 року.

Скасувати картки відмови Харківської митниці в прийнятті митної декларації № 800000005/2009/000065 від 28.05.2009 року та № 800000005/2009/000078 від 10.07.2009 року.

Зобов'язати Харківську митницю повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Харківавтоленд" суму надмірно сплачених податків і зборів до державного бюджету, за наступними деклараціями: а) IM 40 № 800000005/9/505561 від 01.06.2009 року на кузов легкового автомобіля Mercedes-benz S430 ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2, бувший у використанні, 2003 року випуску, сума в розмірі - 9725,97 (дев'ять тисяч сімсот двадцять п'ять) 97 коп.; б) IM 40 № 800000005/9/505761 від 10.07.2009 року на кузов легкового автомобіля Lexus GX 470 JTJBT20X450089813, бувший у використанні, 2005 року випуску, сума в розмірі - 29432,95 (двадцять дев'ять тисяч чотириста тридцять дві) грн., 95 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ з дня складання постанови в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі зави про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст постанови виготовлений 08.03.2010 року.