Справа № 161/2627/17
Суддя: Подзіров А. О.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2627/17
Провадження № 2-а/161/484/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року м.Луцьк Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі Кубяк О.В., за участі позивача, її представника - ОСОБА_1, представника відповідача - Гаврилишина Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку Цигульнова Сергія Юрійовича про скасування постанови серії АР № 862548 про адміністративне правопорушення від 27 січня 2017 року,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку Цигульнова С.Ю. посилаючись на те, що 27.01.2017 року відповідачем відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що вона керуючи автомобілем марки MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_1, по пр. В. Мойсея, користувалася засобом зв'язку тримаючи його в руці, чим порушила п. 2.9 «д» Правил дорожнього руху України та винесено постанову від 27.01.2017 року, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425,00 грн.

Позивач вважає дану постанову необґрунтованою, незаконною та просить суд, скасувати постанову серії АР № 862548 поліцейського Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку Цигульнова С.Ю. від 27.01.2017 р.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити. Суду пояснив, що його довірителька керуючи транспортним засобом не користувалась ним, а тримала його в руці.

Представник відповідача Гаврилишин Т.І. в судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні.

Судом встановлено, що інспектор роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку Цигульнов С.Ю. склав постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 862548 від 27 січня 2017 року якою притягнув ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., оскільки остання під час руху транспортного засобу марки MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_1, по пр. В. Мойсея, користувалася засобом зв'язку тримаючи його в руці, чим порушила п. 2.9 «д» Правил дорожнього руху України (а.с. 3 ).

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб'єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Наразі, в порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото- чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб'єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення, при цьому пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інспектором відібрано не було.

Враховуючи, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірності прийнятої ним постанови, суд вважає, що остання підлягає скасуванню.

Оскільки з відтворених в судовому засіданні матеріалів відеофіксації не вбачається вчинення позивачем правопорушення, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено факт того, що ОСОБА_3 під час руху транспортного засобу автомобіля марки MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_1, по пр. В. Мойсея, користувалася засобом зв'язку тримаючи його в руці.

Оскільки інших доказів, які б підтверджували факт умисного порушення позивачем вимог п. 2.9 «д» Правил дорожнього руху України в матеріалах справи немає і такі суду не представлені, а тому суд не вправі вважати доведеним факт правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відсутні будь які достовірні, належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що відповідачем суду не доведено наявності складу правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП в діях позивача, тому постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 862548 від 27.01.2017 р. винесену відносно ОСОБА_3 необхідно скасувати.

Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача в судовому засідання при відтворенні відеофіксації з міста адміністративного правопорушення з персональної нагрудної бодікамери інспектора поліції Цигульова С.Ю., щодо визнання позивачем факту користування нею засобом зв'язку, оскільки ОСОБА_3 заперечила сам факт скоєння нею адміністративного правопорушення, а її слова: «Добре, я порушила, далі що?» були вживані нею в контексті: «Поясніть мені… Добре, я порушила, далі що? », хоча до цього позивач зазначила, що засобом зв'язку не користувалася.

За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 71,86,159 - 163 КАС України, ст.122,276,280,293 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити.

Постанову серії АР № 862548 поліцейського Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку Цигульнова Сергія Юрійовича від 27.01.2017 р. складену відносно ОСОБА_3 скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: А.О. Подзіров