Справа № 521/19712/16-а
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 521/19712/16-а

Категорія: 10.3.4 Головуючий в 1 інстанції: Мурзенко М.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі - Шепель О.В.,

за участю: представника Департаменту праці та соціальної політики Одеської

міської ради - Шумік Інни Валеріївни, позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення в Малиновському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та уточнюючи позовні вимоги просив; визнати неправомірними дії щодо скасування з 07 листопада 2015 року наданої йому пільги по 50% знижці з оплати за користування житлом та комунальними послугами за паливом; зобов'язати поновити таку пільгу, яка гарантована статтею 22 Закону України "Про міліцію", в редакції станом на 25.10.2006 року та вчинити необхідні дії, відповідно до постанови КМУ від 29.01.2003 року № 117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" без урахування середньомісячного сукупного доходу сім'ї та без обмежень норм споживання.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2017 року замінено неналежного відповідача - Управління соціального захисту населення в Малиновському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на належного - Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі - Департамент).

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Суд визнав неправомірними дії Департаменту щодо припинення надання позивачу пільг, передбачених частиною 4 статті 22 Закону України "Про міліцію", в редакції станом на 07 листопада 2015 року, також суд зобов'язав Департамент поновити з 07 листопада 2015 року надання ОСОБА_2 зазначену пільгу. В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, представником Департаменту подана апеляційна скарга, в який зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ України, був звільнений за станом здоров'я, та є інвалідом ІІ групи у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС. Позивачу та членами його сім'ї були збережені пільги з надання 50% знижки по оплаті жилої площі, комунальних послуг та палива, відповідно до Закону України "Про міліцію".

У зв'язку зі скасуванням вказаної пільги, ОСОБА_2 07 листопада 2015 року звернувся до Управління соціального захисту населення в Малиновському районі Департаменту із заявою про роз'яснення підстав скасування пільг та просив прийняти заходи щодо їх поновлення.

Підставою звернення до суду став лист від 17.11.2016 року, яким ОСОБА_2 було роз'яснено, що він втратив право на пільги, оскільки з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" з 07 листопада 2015 року втратила чинність Закону України "Про міліцію".

Вирішуючи справу та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при наданні пільг позивачу мають застосовуватися норми, що визначають розмір та порядок пільг, які діяли на момент їх призначення.

Колегія суддів не може погодиться з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини 3 статті 2 та частини 1 статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частини 4 та частини 6 статті 22 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 № 565-XII, в редакції чинній на час надання права на пільги, працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива, в межах норм, встановлених законодавством.

Пільги на безплатне забезпечення житлом з опаленням і освітленням за встановленими нормами працівникам міліції, які живуть і працюють у сільській місцевості та в селищах міського типу, а також пільги працівникам міліції по оплаті жилої площі, комунальних послуг і палива з 50-процентною знижкою надаються за умови, якщо розмір наданих пільг у грошовому еквіваленті разом із середньомісячним сукупним доходом працівника міліції за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 розділу I Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014, № 76-VIII у Законі України "Про міліцію" частину сьому статті 22 викладено у наступній редакції: "Установити, що пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України".

У відповідності до п. 5 Розділ XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII, який набрав чинності 07 листопада 2015 року визнаний таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію" від 20.12.1990 № 565-XII.

У зв'язку з втратою чинності Законом України від 20.12.1990 №565-XII згідно із Законом України від 02.07.2015 р. № 580-VIII, пункт 1 розділу I Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014, № 76-VIII втратив чинність.

Згідно п.15 Розділ XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Однак, Законом України "Про Національну поліцію" не передбачені пільги з оплати житлово-комунальних послуг.

Наведене свідчить про відсутність встановлених законом підстав для поновлення позивачу та членам його сім'ї 50-відсоткової знижки на оплату житлово-комунальних послуг.

Тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв в межах своїх повноважень та відповідно до вимог діючого законодавства.

Колегія суддів не може взяти до уваги доводи позивача про принцип незворотності дії в часі законів та недопущення звуження змісту та обсягу існуючих прав свобод при прийнятті нових законів, оскільки Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року, яким внесено зміни до Закону України "Про міліцію" стосовно пільг, є діючим, Конституційним судом України не визнаний неконституційним.

Крім того, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 03.10.1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього.

Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Отже, застосовувати у спірних правовідносинах належить Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року.

Суд першої інстанції, помилково зазначене не врахував, унаслідок чого було прийнято незаконне рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також висновки суду не відповідають обставинам справи, що відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 202 КАС України, є підставою для скасування постанови суду першої інстанції і прийняття по справі нової постанови.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради - задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2017 року - скасувати, та прийняти по справі нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 06 квітня 2017 року.

Головуючий: М.М.Милосердний

Судді: А.І.Бітов

І.Г.Ступакова