Справа № 817/1615/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2017 р.Р і в н е 817/1615/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 підприємницької діяльності ОСОБА_2
до ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Рівненській області
про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_2 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови від 16 серпня 2016 року №018963 про накладення штрафу у розмірі 1700,00грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оспорювана постанова є незаконною так як винесена без врахування всіх обставин справи та з порушенням ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково в письмових поясненнях вказав суду, що у спірних правовідносинах, не доведено, що у СПД-ФО ОСОБА_2 був відсутній поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, окрім того наголошує, що страховий поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не може розглядатися документом, обов'язковим для здійснення позивачем вантажного перевезення відповідно до ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Вважає оспорювану постанову протиправному у звязку з чим просить її скасувати в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Рівненській області позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.17-21), в якому зазначає, що стаття 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" не містить вичерпного переліку документів, котрі обовязково повинен мати автомобільний перевізник. Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполучені, визначений Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №207 від 25.02.2009. Відповідно до п.2 вказаних Правил для водія юридичної особи або фізичної особи - підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб, необхідний, зокрема, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Для водія юридичної особи необхідним є також дорожній лист з відмітками про проведення передрейсових медичного огляду водія та огляду технічного стану транспортного засобу. Відповідач вказує, що СПД ОСОБА_2 письмово було повідомлено про розгляд справи відносно неї, про що свідчить поштове повідомлення про вручення рекомендованого відправлення, проте 09.08.2016 на розгляд справи ніхто не зявився, у звязку з чим справу було розглянуто за відсутності позивача. На підставі наведеного, просить відмовити в задоволенні позову повністю за безпідставністю вимог.

Відповідач явку уповноважено представника в судове засідання 28.03.2017 не забезпечив, причини неможливості прибуття представника суду не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Судом не визнавалась обов'язкова участь представника відповідача в судовому засіданні. Враховуючи викладене, відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

За таких обставин, враховуючи, що представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі, а представник відповідача не прибув до суду, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, суд перейшов до розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву та письмове заперечення на позов, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Виконуючи функції зі здійснення державного контролю на транспорті за додержанням автомобільними перевізниками вимог законодавства, на підставі направлення на перевірку від 30.06.2016 № 002332, працівники ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Рівненській області провели рейдову на ділянці а/д Київ-Чоп 434 км перевірку транспортного засобу марки DAF номерний знак НОМЕР_1, що належить позивачу на праві власності (а.с.26).

Під час перевірки виявлено порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: надання послуг з перевезення вантажів без полісу цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Виявлене порушення зафіксовано в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 094863 від 30.06.2016. Водій зі змістом акту ознайомлений, підписав його без пояснень та зауважень (а.с.23).

Згідно вимог п.25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням субєкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи субєкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

03 серпня 2016 року письмово ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Рівненській області повідомило СПД ОСОБА_2 про те, що справа про порушення розглядатиметься в ОСОБА_3 09.08.2016 о 10 год. 00 хв. (а.с.24, 25).

У звязку з тим, що позивач на розгляд справи не прибула справу про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт було розглянуто без її участі.

16.08.2016 відповідачем була прийнята постанова №018963, якою на СПД ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 1700,00грн. за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с.22).

Позивач не погодившись із вказаною постановою оскаржила її до суду.

Надаючи правову оцінку спору, що виник між сторонами, суд враховує наступне.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, врегульовано Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Статтею 5 Закону № 2344-ІІІ визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Частиною 11 ст. 6 зазначеного Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Згідно з Порядком № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, застосовується штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 1 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; а водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до статті 48 Закону № 2344-ІІІ, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Вказана законодавча норма кореспондується з обов'язком водія, який визначений у статті 49 Закону та полягає у тому, що він повинен мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Це означає, що здійснюючі внутрішнє вантажне перевезення водій позивача повинен був на вимогу інспекторів Укртрансбезпеки у Рівненській області пред'явити наступні документів:

1) посвідчення водія відповідної категорії;

2) реєстраційні документи на транспортний засіб;

3) товарну-транспортну накладну або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з актом перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом єдиною підставою для складення цього акта стало відсутність у водія полісу цивільно-правової відповідальності власника наземних засобів.

Згідно з п.15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

оснащення таксі справним таксометром;

відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполучені, визначений Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №207 від 25.02.2009.

Відповідно до п.2 вказаних Правил, для водія юридичної особи або фізичної особи - підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб, необхідні наступні документи:

- накладна або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж;

- посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення;

- реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом;

- талон про проходження державного технічного огляду;

- поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Для водія юридичної особи необхідним є також дорожній лист з відмітками про проведення передрейсових медичного огляду водія та огляду технічного стану транспортного засобу.

За приписами вимог ст.7 Закону України "Про страхування" від 07.03.1996 №85/96-ВР особисте страхування від нещасних випадків на транспорті віднесено до обов'язкового страхування.

Порядок здійснення обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті, в тому числі водіїв автомобільного транспорту та працівників транспортних підприємств незалежно від форм власності визначається Положенням про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.1996 №959 (далі - Положення №959).

За змістом п.1 Положення №959 суб'єктами, які підлягають обов'язковому особистому страхуванню від нещасних випадків на транспорті є, зокрема, працівники транспортних підприємств незалежно від форм власності та видів діяльності, які безпосередньо зайняті на транспортних перевезеннях (далі - водії), а саме: водії автомобільного, електротранспорту: машиністів і помічників машиністів поїздів (електровозів, тепловозів, дизель-поїздів).

Пунктом 4 Положення №959 зазначено, що страхувальниками водіїв є юридичні особи або дієздатні громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, які є власниками транспортних засобів чи експлуатують їх і уклали із страховиком договори страхування.

З аналізу вказаних правових положень у їх системному зв'язку встановлено, що визначений ст.48 Закону № 2344-ІІІ перелік документів, які водії повинні мати при здійсненні вантажних перевезень, підзаконними нормативними актами розширено для водіїв - працівників транспортних підприємств, юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено факту здійснення позивачем перевезення товару на комерційній основі, тобто здійснення перевезення вантажу як виду господарської діяльності.

Окрім того, відповідачем не доведено відсутність у позивача полісу (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час проведення перевірки.

З дослідженого судом оригіналу полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7200931 від 10.02.2016 встановлено, що такий поліс є наявний у позивача і був наявних під час проведення перевірки проте не був наданий перевіряючим. Копія такого полісу долучена судом до матеріалів справи (а.с.49).

Окрім того, суд дійшов висновку, що страховий поліс (договір) обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті не може розглядатися документом, обов'язковим для здійснення позивачем вантажного перевезення для власних потреб відповідно до ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Що стосується полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то як встановлено судом у позивача наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7200931 від 10.02.2016, який визначений Постановою КМУ №207 від 25.02.2009 як обов'язковий для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб та який був наявний у водія під час перевірки транспортного засобу.

За таких обставин, доводи відповідача про відсутність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7200931 від 10.02.2016 не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому оскаржувана постанова від 16 серпня 2016 року №018963 про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. є протиправною та підлягає до скасування.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005р. №2747-IV (із змінами та доповненнями), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення повністю .

Судовий збір присуджується на користь позивача відповідно до ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Рівненській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 16.08.2016 №018963.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 підприємницької діяльності ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень ОСОБА_3 Укртрансбезпеки у Рівненській області судовий збір у розмірі 551,21грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.