Справа № 2а/155/36/17, 155/22/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Справа № 876/2537/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації Волинської області на постанову Горохівського районного суду Волинської області від 06.02.2017р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій,

В С Т А Н О В И В :

11.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Горохівського районного суду Волинської області з позовом, у якому просив: визнати дії Управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації Волинської області щодо недоплати йому щорічної одноразової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2016р. протиправними; зобов'язати Управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації Волинської області провести перерахунок та виплату йому одноразової грошової допомоги як учаснику бойових дій до 5 травня за 2016р. відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням виплаченої суми.

Позов обґрунтовував тим, що він є учасником бойових дій та має право на пільги, передбачені законодавством, а саме: згідно зі статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Проте відповідач у 2016 році неправомірно виплатив йому грошову допомогу, як учаснику бойових дій, в меншому розмірі, ніж це визначено законом.

Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 06.02.2017р. позов ОСОБА_1 задоволено; визнано відмову Управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації Волинської області у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 до 05 травня в 2016 році разової грошової допомоги в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком протиправною; зобов'язано Управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації Волинської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоплачену разову щорічну грошову допомогу до 05 травня за 2016 рік, як учаснику бойових дій, згідно вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, згідно з ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням раніше виплачених коштів.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржило Управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації Волинської області, яке вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що нарахування та виплату позивачеві щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня здійснено у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів відповідно до пункту 26 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України.

Управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації Волинської області в апеляційній скарзі просить розгляд справи проводити без участі представника.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 30.06.2015 р. та має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня.

Управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації Волинської області виплатило ОСОБА_1 разову грошовому допомогу до 5 травня у розмірі 920,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії управління щодо нарахування позивачу щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня відповідно до Постанови № 141 є протиправними, оскільки нарахування такої допомоги повинно здійснюватись відповідно до частини п'ятої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими з огляду на таке.

Виплата разової щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій врегульована статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину п'яту статті 12 Закону Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 наведені норми визнані неконституційними.

Таким чином, починаючи з 22 травня 2008 року, відновлено дію частини п'ятої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до якої розмір грошової допомоги учасникам бойових дій мав становити п'ять мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ (далі - Закон № 79-VІІІ), яким розділ VI Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно із яким норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Визначаючи питання пріоритетності закону, який необхідно застосовувати до спірних правовідносин, колегія суддів виходить із Рішення Конституційного Суду України від 03.10.97 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України, де зазначено, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є і те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Закон № 79-VІІІ був прийнятий пізніше за Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та не визнавався Конституційним Судом України таким, що не відповідає Конституції України.

Отже, виходячи з наведеного, до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин".

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - Постанова № 141) передбачено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій - 920 гривень.

Щодо доводів позивача про те, що конституційні права та свободи людини не можуть бути обмежені, крім випадків передбачених Конституцією України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

У рішенні Конституційного суду України від 25 січня 2012 року №3-рп (у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України) вказано, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

З наведеного видно, що Кабінет Міністрів України наділений правом регулювати порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність задоволення позовних вимог про визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічної одноразової грошової допомоги позивачу до 5 травня 2016 року в належному розмірі, оскільки відповідач правомірно здійснив позивачу нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році в розмірі визначеному Постановою № 141.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята судом з порушенням норм матеріального права та за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, через що підлягає скасуванню та слід прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації Волинської області задовольнити.

Постанову Горохівського районного суду Волинської області від 06.02.2017р. в адміністративній справі № 155/22/17 скасувати, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І. Довга

З.М. Матковська