Справа № 484/470/17
Суддя: Маржина Т. В.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/470/17
Провадження № 2-а/484/39/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.

при секретарі Мирошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобовязання поновити пенсію за віком, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що перебуває на обліку в Первомайському обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області з 2007 року, отримує пенсію за вислугою років та одночасно працює до теперішнього часу на посаді головного редактора комунального підприємства - газети «Прибузький вісник». З 01.04.2015 року відповідач припинив виплату йому пенсії у зв'язку зі змінами в законодавстві. Виплата пенсії була відновлена лише з 01.05.2016 року. На його звернення про поновлення виплати пенсії, листом від 08.02.2017 р. № 03-К-08 відповідач відмовив йому у цьому, посилаючись на ОСОБА_2 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року, яким внесені зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», і на те, що він продовжує працювати на посаді, яка дає право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

Відповідач вважає неправомірною невиплату йому пенсії у період з 01.06.2015 року по 30.04.2016 року і просить зобовязати відповідача відновити йому виплату пенсії за вказаний період, посилаючись на те, що відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-Ш у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». ОСОБА_2 у визначений строк не був прийнятий, у звязку з чим з 01.06.2015 року втратили чинність норми закону «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і посада, на якій він працює, з 01.06.2015 року не дає права на призначення пенсії в порядку і на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», тобто підстави для невиплати раніше нарахованої йому пенсії відсутні вже з 01.06.2015 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримав позов, просив його задовольнити і зобовязати відповідача відновити виплату йому раніше призначеної пенсії за вислугу років з 01.06.2015 року по 30.04.2016 року.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що підстави для відновлення виплати пенсії наявні лише з 01.05.2016 року, оскільки саме з цієї дати набрав чинності ОСОБА_2 України № 889-УШ «Про державну службу», дія якого не розповсюджується на журналістів державних та комунальних засобів масової інформації, тому і пенсія була відновлена позивачу саме з 01.5.2016 року, а не раніше.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази, матеріали пенсійної справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України з 23.08.2007 року та отримує пенсію за вислугу років відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року № 1058 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». ОСОБА_2 обставини підтверджуються інформацією його пенсійної справи.

З трудової книжки позивача та матеріалів його пенсійної справи вбачається, що з 01.03.2007 року і досі він працює на посаді головного редактора комунального підприємства редакції газети «Прибузький вісник» Первомайської районної ради.

Пунктом 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-УШ до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» внесені наступні положення: тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", «Про державну службу», «Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» стаж роботи журналіста в державних та комунальних засобах масової інформації зараховується до стажу державної служби, а стаж державної служби зараховується до стажу роботи журналіста в державному або комунальному засобі масової інформації. Крім того, відповідно до статті 16 цього ж Закону, при нарахуванні пенсії журналісту державного або комунального засобу масової інформації застосовуються норми, методика та порядок нарахування пенсії державному службовцю.

Таким чином, станом на 01.04.2015 року, посада, на якій працює позивач, дійсно давала право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», у звязку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено саме з 01.04.2015 року.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів", «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України", «Про судову експертизу", «Про Національний банк України", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Зазначений у пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення, тобто пенсії за цим Законом не призначаються.

З того часу особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, посилаючись на ОСОБА_2 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», відповідач не прийняв до уваги весь зміст закону, в тому числі п.5 розділу 111.

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 ст. 54 Закону № 1058 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

За таких обставин суд вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону № 1058, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Поновити права та інтереси позивача іншим шляхом, ніж відновленням виплати цієї пенсії у період, коли вона неправомірно не виплачувалася, хоча раніше була нарахована, неможливо.

Таким чином, дії відповідача є протиправними, оскільки не відповідають вимогам Конституції та Законів України, тому позов слід задовольнити.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що загальне поняття пенсії визначено у ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Отже, законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі пенсійних виплат. З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії.

Відтак, виплату пенсії позивачу не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

На підставі ч. 1 ст. 94 КАС України на користь позивача з відповідача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 6, 8-11, 70, 71, 72, 86, 87, 98, 158-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобовязати Первомайське обєднане управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відновити з 01 червня 2015 року виплату пенсії ОСОБА_1, призначеної відповідно до Закону України «Про загальонообовязкове державне пенсійне страхування».

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Первомайського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень) на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору 640 (шістсот сорок) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, а якщо було подано, то після перегляду справи судом апеляційної інстанції, в разі якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови всіма учасниками процесу до Одеського апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

СУДДЯ: