Справа № 803/209/17
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року Справа № 803/209/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Хомяк М. І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Забожчук О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання незаконним та скасування наказу в частині та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1, позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУ НП у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 24.01.2017 року № 76/в у частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та позбавлення премії, яка нараховується до його грошового забезпечення за січень 2017 року в розмірі 50 %, стягнення невиплаченої частини заробітної плати у сумі 2305,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом ГУ НП у Волинській області від 24.01.2017 року № 76/в позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді позбавлення премії, яка нараховується до його грошового забезпечення за січень 2017 року у розмірі 50 %. Водночас статтею 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено чіткий і вичерпний перелік дисциплінарних стягнень, які можуть бути застосовані до працівників поліції за вчинення ними дисциплінарного проступку, серед яких відсутній вид дисциплінарного стягнення як позбавлення премії, який був до нього застосований оскаржуваним наказом, тому вказане дисциплінарне стягнення відповідачем застосовано до позивача протиправно.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

У письмових запереченнях та у судовому засіданні представник відповідача адміністративний позов не визнала та зазначила, що начальник ГУ НП у Волинській області, приймаючи наказ від 24.01.2017 року № 76/в, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з 18.05.2016 року ОСОБА_1 працює на посаді слідчого слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області, що підтверджується копією послужного списку позивача (а.с. 26-29).

Відповідно до пункту 2 наказу начальника ГУ НП у Волинській області від 24.01.2017 року № 76/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУ НП у Волинській області» за неналежне виконання службових обов'язків, порушення вимог пунктів 2.6, 3.4, 4.3, 8.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року № 230, пунктів 4.1, 4.3, 7.7 Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 10.10.2004 року № 1177, слідчого слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_1 позбавлено премії, яка нараховується до грошового забезпечення вказаного працівника за січень 2017 року у розмірі 50 % (а.с. 3-6).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до пункту 9 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 року № 901-VIII до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно із статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

З аналізу вищенаведених норм слідує, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Відповідно до статті 2 вищевказаного Статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що наказ є формою реалізації службових повноважень особи начальницького складу, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати. У разі одержання наказу, який суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, про що повинен негайно поінформувати начальника, який віддав наказ, а в разі підтвердження цього наказу - письмово поінформувати старшого прямого начальника.

Згідно із статтею 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 року № 230 (далі - Інструкція № 230).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції № 230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (особи РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (пункт 2.6 Інструкції № 230 ).

Пунктами 8.1, 8.6., 8.7. Інструкції № 230 встановлено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла(и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Висновок службового розслідування підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування, або вищим прямим начальником.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на виконання службового листа ДОАЗОР НП України від 25.10.2016 року № 2336/25/1-2016, наказів ГУ НП у Волинській області від 16.11.2015 року № 15 та від 01.11.2016 року № 1242, мобільною групою Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ НП у Волинській області (далі - УОАЗОР ГУ НП) 21.12.2016 року здійснено перевірку дотримання вимог Закону України «Про звернення громадян», в тому числі термінів розгляду звернень громадян, всебічності проведення перевірок, повноту наданих відповідей та їх обґрунтованість в діяльності Ратнівського відділу поліції та Старовижівського відділення Ратнівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області, якою було виявлено ряд порушень вимог Закону України «Про звернення громадян» та інших нормативних документів, які регламентують даний напрямок діяльності. За результатами перевірки складено доповідну записку від 22.12.2016 року № 2812/25/01-2016 (а.с. 30-34).

23.12.2016 року з метою об'єктивного проведення службового розслідування, усунення порушень, виявлених 21.12.2016 року мобільною групою УОАЗОР ГУ НП в ході проведення перевірки (доповідна записка від 22.12.2016 року № 2812/25/01-2016), та вжиття заходів дисциплінарного характеру до винних осіб начальником ГУ НП у Волинській області прийнято наказ № 1532, відповідно до якого призначено службове розслідування по факту порушень вимог відомчих нормативно-правових актів МВС України та Національної поліції України, виявлених в ході перевірки у Ратнівському відділу поліції та Старовижівському відділенні Ратнівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області (а.с. 35).

Як вбачається з висновку службового розслідування від 23.01.2017 року по недоліках, виявлених мобільною групою УОАЗОР ГУ НП в ході перевірки службової діяльності Ратнівського відділу поліції та Старовижівського відділення поліції Ратнівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області (а.с. 42-48), в ході перевірки виявлено, зокрема, факт неналежного вчинення резолюцій при розгляді звернень громадян, а саме звернення гр. ОСОБА_4 (вх. № 25-л від 13.07.2016 року), в якому вона просить провести службове розслідування відносно слідчого слідчого відділення ОСОБА_1 Резолюцією керівництва відділу розгляд вказаного звернення доручено майору поліції ОСОБА_5, який будучи т.в.о. начальника СВ Ратнівського ВП, всупереч з вимогами п. 3.4., 4.3. Інструкції № 230-2013, п. 7.7. Положення № 1177-2004 розгляд вказаного звернення доручив слідчому СВ Ратнівського ВП капітану поліції ОСОБА_1, дії якого оскаржуються. В подальшому капітан поліції ОСОБА_1 в ході розгляду вказаного звернення про те, що у ньому скаржаться на його дії, нікому не доповів та з метою уникнення відповідальності всупереч з вимогами п. 2.6., 8.1. Інструкції № 230-2013, п. 4.1, 4.3. Положення № 1177-2004 наказ на призначення службового розслідування не підготував, належної перевірки, викладених у зверненні фактів, не провів та без складання відповідного висновку, за своїм підписом, підготував та надіслав лише відповідь адресату звернення. З приводу зазначеного порушення старший слідчий СВ Ратнівського ВП ГУ НП майор поліції ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_1 розслідував кримінальне провадження за заявою ОСОБА_4, у зв'язку з цим звернення останньої доручено йому для розгляду. При цьому, слідчий СВ Ратнівського ВП ГУ НП капітан поліції ОСОБА_1 пояснив, що дійсно ним було надано відповідь на звернення гр. ОСОБА_4, відповідно до резолюції керівництва відділу. Водночас не пояснив чому ним не здійснено заходів щодо передачі вказаного звернення для розгляду іншому працівнику (а.с. 42-48).

У судовому засіданні позивач зазначив, що відповідно до резолюції на зверненні гр. ОСОБА_4 (вх. № 25-л від 13.07.2016 року), накладеної майором поліції ОСОБА_5, який був т.в.о. начальника СВ Ратнівського ВП ГУ НП у Волинській області, позивачу було доручено надати лише відповідь на вказане звернення, що і було ним зроблено, а відтак позивачем не було допущено порушень вимог пунктів 2.6, 3.4, 4.3, 8.1 Інструкції № 230 та пунктів 4.1, 4.3, 7.7 Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 10.10.2004 року № 1177 (далі - Положення № 1177).

Однак суд не погоджується з вищевикладеним, з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджено, що 11.07.2016 року гр. ОСОБА_4 звернулася до начальника Ратнівського ВП ГУ НП у Волинській області із заявою (вх. № 25-л від 13.07.2016 року), в якій просила надати відповідь про хід досудового розслідування, за її зверненням з приводу можливих порушень щодо виділення земельної ділянки гр. ОСОБА_3 у приватну власність, або копію остаточного рішення. Крім того, просила провести службове розслідування відносно слідчого ОСОБА_1 (а.с. 36).

Згідно із пунктами 1.3, 1.6 Положення № 1177 громадяни України мають право звернутися до апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, їх керівників із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявами або клопотаннями про реалізацію своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів, а також зі скаргами про їх порушення. До звернень громадян відносять викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пунктом 7.7 Положення № 1177 встановлено заборону надсилати скарги громадян для розгляду тим закладам, установам, підприємствам, що належать до сфери управління МВС, або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються, а також тим, до компетенції яких не належить їх розгляд або керівники яких приймали рішення за викладеними у зверненні доводами.

Як вбачається із заяви гр. ОСОБА_4 (вх. № 25-л від 13.07.2016 року), начальником Ратнівського ВП ГУ НП у Волинській області накладено резолюцію, відповідно до якої було доручено ОСОБА_5 надати відповідь на це звернення. При цьому, всупереч забороні, встановленої пунктом 7.7 Положення № 1177, резолюцією майора поліції ОСОБА_5 доручено надати відповідь на вказане звернення позивачу, тобто особі, дії якого оскаржуються (а.с. 36).

З пояснень, наданих 29.12.2016 року майором поліції ОСОБА_5, слідує, що оскільки у слідчого ОСОБА_1 знаходилось у провадженні кримінальне провадження за заявою гр. ОСОБА_4, відтак звернення останньої було доручено для виконання слідчому ОСОБА_1 (а.с. 39).

Відповідно до пункту 4.1 Положення № 1177 безпосередні виконавці при здійсненні перевірок за зверненнями обов'язково спілкуються з їх авторами, з'ясовують усі порушені питання та обставини, детально вникають в їх суть, вживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах своєї компетенції відповідно до чинного законодавства.

За результатами перевірки звернення складається мотивований висновок про результати розгляду звернення громадян, який має містити в собі об'єктивний аналіз усіх зібраних матеріалів і повинен відповідати порядку його складання (пункт 4.3 Положення № 1177).

Пунктом 4.6 Положення № 1177 визначено, що звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі поставлені в них питання, вжиті необхідні заходи і заявникам дані вичерпні відповіді.

З аналізу вищенаведених правових норм слідує, що безпосередній виконавець при здійсненні перевірки за зверненнями громадян зобов'язаний з'ясовувати усі порушені питання та обставини, детально вникнути в їх суть, вжити відповідних заходів у межах своєї компетенції, скласти мотивований висновок про результати розгляду звернення громадян та надати заявникам вичерпні відповіді на всі поставлені у зверненнях питання.

З матеріалів справи вбачається, що листом позивач повідомив гр. ОСОБА_4, що кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000371 від 26.12.2015 року за її заявою, закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України, а також надіслав копію постанови про закриття кримінального провадження (а.с. 37-38).

На думку суду, слідчим ОСОБА_1. (безпосереднім виконавцем) не в повній мірі дотримано вимог Положення № 1177 щодо розгляду звернення гр. ОСОБА_4 (вх. № 25-л від 13.07.2016 року), оскільки позивачем не складено мотивованого висновку про результати розгляду звернення громадян, який має містити в собі об'єктивний аналіз усіх зібраних матеріалів і повинен відповідати порядку його складання, докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Крім того, всупереч вимог п. 4.7 Положення, яким передбачено, що відповідь за результатами розгляду звернення в обов'язковому порядку дається тим органом, який його отримав і до компетенції якого входить розв'язання порушених у зверненні питань, за підписом керівника або його заступника, позивачем підписано відповідь на звернення власноручно.

Таким чином, факти, викладені у висновку службового розслідування від 23.01.2017 року по недоліках, виявлених мобільною групою УОАЗОР ГУ НП в ході перевірки службової діяльності Ратнівського відділу поліції та Старовижівського відділення поліції Ратнівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області, відносно позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду вказаної справи.

Твердження позивача про те, що відповідачем не було відібрано у позивача письмових пояснень щодо виявлених в ході перевірки порушень, чим порушено вимоги статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, суд не бере до уваги, оскільки згідно рапорту начальника сектору моніторингу Ратнівського ВП ГУ НП у Волинській області капітана поліції Михалевського М. П. слідує, що на виконання наказу ГУ НП у Волинській області від 23.12.2016 року № 1532 «Про призначення та проведення службового розслідування» ним під час проведення службового розслідування за фактами порушень відомчих нормативно-правових актів МВС України та Національної поліції України, виявлених 21.12.2016 року мобільною групою УОАЗОР ГУ НП у Волинській області, було проведено усну бесіду з слідчим СВ Ратнівського ВП ГУ НП капітаном поліції ОСОБА_1 (від надання будь-яких пояснень останній відмовився), водночас пояснив, що дійсно ним було надано відповідь на звернення гр. ОСОБА_4 відповідно до резолюції керівництва відділу (а.с. 40).

Оскільки матеріалами службового розслідування встановлено, що позивачем допущено неналежне виконання службових обов'язків, відтак в його діях вбачаються ознаки порушення службової дисципліни, якою відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

У позовній заяві та у судовому засіданні позивачем зазначено, що статтею 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено чіткий і вичерпний перелік дисциплінарних стягнень, які можуть бути накладені на працівників поліції за вчинення ними дисциплінарного проступку, серед яких відсутній вид дисциплінарного стягнення як позбавлення премії, який був на нього накладений наказом від 24.01.2017 року № 76/в, тому вказане дисциплінарне стягнення відповідачем накладено на позивача протиправно.

Згідно із статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Отже, начальникові ГУ НП у Волинській області одноособово надано право приймати рішення відповідно до поліцейських про накладення виду дисциплінарного стягнення виходячи із тяжкості вчинення проступку.

Крім того, цим Статутом не передбачено будь-яких критеріїв тяжкості проступку за який поліцейський несе дисциплінарну відповідальність і відповідно до якого необхідно накладати той чи інший вид дисциплінарного стягнення.

Водночас з оскаржуваного наказу слідує, що відповідачем за неналежне виконання службових обов'язків, порушення вимог пунктів 2.6, 3.4, 4.3, 8.1 Інструкції № 230, пунктів 4.1, 4.3, 7.7 Положення № 1177, слідчого слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_1 позбавлено премії, яка нараховується до грошового забезпечення вказаного працівника за січень 2017 року у розмірі 50 %.

Згідно із пунктом 12 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260, керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання.

З аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що преміювання поліцейських є правом, а не обов'язком керівника органу поліції, водночас останній у випадку допущення поліцейськими дисциплінарних проступків, що є невиконанням чи неналежним виконанням поліцейськими службової дисципліни, має право зменшити розмір премії чи взагалі її позбавити.

З аналізу змісту пункту 2 оскаржуваного наказу вбачається, що начальником ГУ НП у Волинській області не було накладено на позивача дисциплінарне стягнення, а лише за неналежне виконання слідчим слідчого відділення Ратнівського відділу поліції ГУ НП у Волинській області капітаном поліції ОСОБА_1 своїх службових обов'язків, що знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи, було позбавлено премії, яка нараховується до його грошового забезпечення за січень 2017 року у розмірі 50 %, тобто відповідачем було реалізовано його право щодо визначення розміру премії з урахуванням допущеного позивачем дисциплінарного проступку.

Вищевказане також підтверджується копією послужного списку ОСОБА_1 (а.с. 29 зворот), в якому відсутні відомості про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, застосованого наказом від 24.01.2017 року № 76/в.

Зважаючи на досліджені при розгляді справи обставини та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ від 24.01.2017 року № 76/в у частині, що стосується позивача, прийнятий відповідачем правомірно, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої складено 10 квітня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко