Справа № 815/440/17
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/440/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді - Гусева О.Г.,

суддів: Балан Я.В., Вовченко О.А.,

за участю: секретаря судового засідання Селімової О.В.,

позивача - ОСОБА_1 Крамудін,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Крамудін до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 02.12.2016 року №620-16, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 Крамудін з позовом до Державної міграційної служби України за результатом якого позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення ДМС України від 02.12.2016 року №620-16; зобовязати ОСОБА_4 міграційну службу України повернути ОСОБА_1 Крамудін посвідчення біженця.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, під час винесення рішення №451-16 від 22.08.2016 року, не було враховано небезпечну для життя ситуацію по країні походження позивача та не було проінформовано письмово позивача про наявність підстав про скасування рішення про визнання біженцем.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові та додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, підтримала надані до суду заперечення та зазначила що рішення №620-16 від 02.12.2016 року Державної міграційної служби України про втрату статусу біженця законне та обґрунтоване, у звязку з тим що, позивач добровільно знову скористався захистом країни громадянської належності.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідач ОСОБА_4 міграційна служба України відповідно до Положення про ОСОБА_4 міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України №405/2011 від 06.04.2011 року, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України. ДМС України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Пунктом 2 Положення визначено, що ДМС України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства внутрішніх справ України, іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра, а також цим Положенням.

Згідно п.7 Положення ДМС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через головні управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління, відділи (сектори) міграційної служби в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази, суд встановив, що за результатами розгляду особової справи, на підставі наказу Київської МДА від 22.05.2001 року №176, громадянину ОСОБА_5 ОСОБА_1 Крамудін було надано статус біженця на підставі ст.1 ЗУ „Про біженців

На підставі листа ДМС від 30.03.2015 року №8.6/1615-15 щодо початку процедури, передбаченої ст.11 ЗУ „Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту (а.с. 80) стосовно біженця, через його виїзд до ОСОБА_5, який підтверджено листом АДПС України від 04.03.2015 року №55/724 (а.с. 81) було розпочато проведення процедуру втрати статусу біженця.

Відповідно до пп.б п.7.4 „Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем у разі отримання територіальним органом ДМС документів, що містять хоча б одну з підстав, що передбачені пунктом 7.2 або 7.3 цього розділу, уповноважена посадова особа територіального органу ДМС у письмовій формі інформує особу, якій надано статус біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, про наявність підстав для втрати чи позбавлення її статусу біженця або додаткового захисту (крім випадків, коли відповідна особа подала заяву про наявність підстав для втрати нею статусу біженця або додаткового захисту).Одночасно особі повідомляється, що під час розгляду відповідних матеріалів біженець або особа, якій надано додатковий захист, має право брати участь у розгляді шляхом надання відповідних пояснень (усних чи письмових) та надання матеріалів, які можуть мати суттєве значення при прийнятті відповідного рішення за результатами розгляду подання.

На виконання пп.б п.7.4 „Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем ГУ ДМС України в Одеській області громадянину ОСОБА_5 ОСОБА_1 Крамудін було інформовано листами №5/1-502 від 21.04.2015 року (а.с. 79), №5/1-682/1 від 22.05.2015 року (а.с. 78) про початок процедури втрати статусу біженця на території України та повідомлено про право брати участь у зазначеній процедурі шляхом надання відповідних пояснень (усних чи письмових) або надання матеріалів, які можуть мати суттєве значення при прийнятті відповідного рішення.

Таким чином, посилання позивача на те, що його не було проінформовано письмово про наявність підстав про скасування рішення про визнання біженцем суд вважає безпідставними.

Згідно з абз.2,3 п.п. В п. 7.4 Правил У поданні також викладається обґрунтована пропозиція територіального органу ДМС щодо прийняття відповідного рішення. Подання уповноваженої посадової особи територіального органу ДМС (особа, яка здійснювала розгляд отриманих матеріалів) затверджується керівником структурного підрозділу територіального органу ДМС до повноважень якого належить реалізація законодавства у сфері біженців, осіб які потребують додаткового або тимчасового захисту.

У цьому поданні обовязково робиться посилання на використану інформацію про країну походження заявника, включаючи сторінки, назви інформаційних звітів, роки та назви установ чи організацій, що його підготували, посилання на електронну адресу, якщо звіти було опубліковано в Інтернеті, та її співвідношення зі змістом заяви та відомостями, отриманими під час співбесіди із заявником або його законним представником. Подання повинно включати посилання на точку, актуальну інформацію з декількох джерел.

11.09.2015 року ГУ ДМС України в Одеській області було винесено подання про втрату статусу біженця (а.с.74-77).

Згідно із п. 7.1, 7.3 Правилами розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, затверджених 07.09.2011 року наказом МВС України №649 рішення про втрату або позбавлення статусу біженця, або додаткового захисту чи скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, може бути прийнято ДМС за поданням територіального органу ДМС за місцем проживання біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.

За результатом розгляду особової справи та подання ГУ ДМС України в Одеській області ДМС України прийняло рішення про втрату статусу біженця від 02.12.2016 року №620-16.

Судом встановлено, що під час співбесіди 13.01.2016 року позивач повідомив, що він дійсно виїжджав до ОСОБА_5 14.03.2014 року, авіарейсом сполученням Одеса (Україна) Дубаї (ОАЕ) - Кабул (ОСОБА_5). В ОСОБА_5 позивач перебував протягом двох місяців в гостях у родичів м. Логар.

Також позивачем було повідомлено, що він виїжджав до ОСОБА_5 у 2013, 2014 та у 2015 році.

Під час перетину кордону ОСОБА_5 позивач свідомо звертався до співробітників прикордонної служби ОСОБА_5 з метою не проставляння штампів про перетин кордону до проїзного документа біженця. Під час судового засідання позивач зазначене підтвердив та зазначив, що платив гроші прикордонникам за те, щоб вони не ставили штамп про перетин кордону ОСОБА_5.

Крім того, позивачем було зазначено, що під час довготривалого перебування в ОСОБА_5 протягом двох місяців він не затримувався на одному місці, однак раніше заявляв що у вказаний період перебував у далеких родичів в м. Логар.

Під час судового засідання, позивач зазначив що перебував на території ОСОБА_5 чотири рази. У 2015 році позивач перебував 10 місяців на території ОСОБА_5. Під час перебування в ОСОБА_5 знаходився в будинку батьків (в якому він проживав до приїзду на територію України).

З урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що ОСОБА_1 Крамудін неодноразово, добровільно на тривалий час (у 2015 році 10 місяців) повертався до країни громадянського походження ОСОБА_5.

Таким чином суд приходить висновку, що у позивача відсутні обґрунтовані побоювання стати жертвою переслідувань у країні громадянського походження.

Відповідно до ст. 11 Закону України Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту Втрата і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту

1. Статус біженця та додатковий захист втрачаються у разі, якщо особа:

1) добровільно знову скористалася захистом країни громадянської належності (підданства);

2) набула громадянства України або добровільно набула громадянства, яке мала раніше, або набула громадянства іншої держави і користується її захистом;

3) добровільно повернулася до країни, яку вона залишила чи за межами якої перебувала внаслідок обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань;

4) будучи особою без громадянства, може повернутися в країну свого попереднього постійного проживання, оскільки обставин, за яких її було визнано біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, більше не існує;

5) отримала притулок чи дозвіл на постійне проживання в іншій країні;

6) не може відмовлятися від користування захистом країни своєї громадянської належності, оскільки обставин, на підставі яких особу було визнано біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, більше не існує.

Отже відповідачем доведено наявність підстав для позбавлення позивача статусу біженця.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що рішення відповідача № 620-16 від 02.12.2016 року про втрату статусу біженця громадянином ОСОБА_5 ОСОБА_1 Крамудін, - є законним та обґрунтованим, а тому скасуванню не підлягає.

Оскільки рішення № 620-16 від 02.12.2016 року, який судом визнано правомірним та таким, що не підлягає скасуванню, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про зобовязання ДМС України повернути ОСОБА_1 Крамудін посвідчення біженця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 71, 86, 122, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 Крамудін до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 02.12.2016 року №620-16, зобовязання вчинити певні дії.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя: О.Г. Гусев

Суддя: Я.В. Балан

Суддя: О.А. Вовченко

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 Крамудін до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 02.12.2016 року №620-16, зобовязання вчинити певні дії.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

з

03 квітня 2017 року.