Справа № 189/1746/16-а(2-а/189/46/16)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2017 рокусправа № 189/1746/16-а(2-а/189/46/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2016 р. в справі № 189/1746/16-а за позовом ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Покровського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Дніпровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Дніпровської міської ради від 12.07.2016 р. № 257 «Про заборону руху вантажного транспорту по вул. Електричній та вул. Каширській». Позов обґрунтований тим, що він є працівником ТОВ «Любимівський кар'єр». Саме шляхами названих вулиць його підприємство - працедавець здійснює відвантаження своєї продукції (щебеню гранітного) автомобільним транспортом ще з часів свого заснування - 1967 року. Оскаржуваним рішенням заблоковано роботу цілого підприємства, а як наслідок, ускладнено виплату грошових коштів у вигляді заробітної плати і винагород працівникам підприємства. Рішення, на думку позивача, є незаконним та таким, що порушує права та законні інтереси позивача, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем порушені вимоги законодавства України, оскільки шлях по вулиці Каширській це є єдиний придатний для пересування транспорту шлях, по якому ТОВ «Любимівський кар'єр» має змогу перевозити вантажі та реалізовувати свою продукцію. Прийняттям оскаржуваного рішення відповідач фактично припинив роботу підприємства, чим порушив охоронювані законом права та законні інтереси позивача на здійснення підприємницької та господарської діяльності.

Постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2016 р. позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову з підстав порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянтом зазначено про неналежне повідомлення судом першої інстанції відповідача про дату, час та місце розгляду справи, оскільки ухвала про відкриття провадження у справі, копія позову та судова повістка надійшла до відповідача 01.12.2016 р., тоді як справа по суті розглянута 30.11.2016 р. Крім того, вказує на неврахування судом першої інстанції встановленої пп. 1 п. «а» ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про автомобільні дороги», ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» повноважень органу місцевого самоврядування на прийняття вказаного рішення.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявились до судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням № 257 від 12.07.2016 р. виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради заборонено рух вантажного транспорту по вул. Електричній та вул. Каширській від вул. Чаплинської до вул. 20-річчя Перемоги у м. Дніпрі. Позивач є працівником ТОВ «Любимівський кар'єр» та це рішення порушує його права.

Суд першої інстанції зазначив, що саме обов'язком відповідача є забезпечення належного утримання та ефективної експлуатації доріг, що перебувають у комунальній власності. Рішення про заборону руху вантажного транспорту по вулицях Електрична та Каширська мотивоване лише руйнуванням дорожнього покриття внаслідок руху вантажного транспорту. На думку суду першої інстанції, відповідачем фактично заборонено доставку вантажів підприємствам та мешканцям селища Чаплі, села Любимівка та інших сіл, оскільки саме шлях по вулиці Каширській є єдиним придатним для пересування транспорту в напрямку села Любимівка.

Зазначивши, що не є поважною причиною заборони руху вантажного транспорту по вул. Каширській та вул. Електричній лише нарікання мешканців міста на руйнування дорожнього покриття, оскільки відповідачем не надано доказів утримання вищевказаного дорожнього покриття у належному стані іншим способом, ніж забороною руху вантажного транспорту по ньому, а також, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем порушені вимоги ст. 4 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», оскільки шлях по вулиці Каширській це є єдиний придатний для пересування транспорту шлях, по якому ТОВ «Любимівський кар'єр» має змогу перевозити вантажі та реалізовувати свою продукцію, суд першої інстанції дійшов висновку, що прийняттям оскаржуваного рішення відповідач фактично припинив роботу підприємства, чим порушив охоронювані законом права та законні інтереси позивача на здійснення підприємницької та господарської діяльності.

Також суд вважав, що оскаржуване позивачем рішення підлягає скасуванню, оскільки в ньому відсутнє достатнє обґрунтування необхідності заборони руху вантажного транспорту по вул. Каширській та вул. Електричній, а також не вказано, які реальні дії прийнято для відновлення цього дорожнього покриття без заборони руху по даних вулицях. Крім того, в оскаржуваному рішенні не зазначено, по вул. Електричній та вул. Каширській якого населеного пункту заборонено рух вантажного транспорту, що також суд першої інстанції вважав підставою для скасування цього рішення.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 12.07.2016 р. № 257 «Про заборону руху вантажного транспорту по вул. Електричній та вул. Каширській» заборонено рух ватажного транспорту по вул. Електричній та вул. Каширській від вул. Чаплинській до вул. 20-річчя Перемоги (п. 1 рішення).

Позивач вважає, що оскільки він перебуває в трудових правовідносинах з ТОВ «Любиміський карєр», а саме вказаними вулицями здійснюється рух вантажних автомобілів підприємства, це рішення порушує його права та охоронювані законом інтереси, проте позивачем не надано належних доказів цього факту.

Доводи позивача про зменшення розміру заробітної плати внаслідок зниження обсягу реалізації продукції ТОВ «Любимівський карєр» колегія суддів вважає безпідставними через не підтвердження того факту, що зменшення реалізації продукції ТОВ «Любимівський карєр» відбулось саме у звязку із забороною руху транспорту, а не внаслідок інших причин. Крім того, судом апеляційної інстанції не встановлено причинний зв'язок між спірним рішенням та зменшенням розміру заробітної плати.

Також колегія суддів звертає увагу на наступне. З наявних в матеріалах справи відомостей вбачається, що ОСОБА_3 проживає по вул. Центральінй (Щорса), 13, кв. 7 в смт. Просяна Покровського району Дніпропетровської області, тобто не є членом територіальної громади міста Дніпро та особою, щодо якого застосовується оскаржуване рішення міської ради.

Крім того, судова колегія зазначає, що ОСОБА_3 позов предявлено до Дніпропетровської міської ради. Судом першої інстанції позов задоволено саме щодо вказаного відповідача, проте оскаржуване рішення прийнято виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, який згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є окремою юридичною особою. Таким чином, позов заявлений позивачем і розглянутий судом першої інстанції відносно неналежного відповідача, яким оскаржуване рішення не приймалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Отже, вказаною процесуальною нормою встановлено, що заміна первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем належить до повноважень суду першої інстанції.

Під час розгляду справи суд першої інстанції не врахував, що в даній справі позивач звернувся до неналежного відповідача та не допустив його заміну, що призвело до порушення норм процесуального законодавства.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції за приписами статті 52 КАС України не наділений повноваженнями щодо здійснення заміни неналежного відповідача під час апеляційного розгляду справи.

Також є доречними доводи апелянта про порушення норм процесуального права в частині розгляду справи за відсутністю представника відповідача через неналежне повідомлення відповідача про дату, часта місце розгляду.

З урахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм процесуального права, що потягло неправильне вирішення справи, у звязку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2016 р. в справі № 189/1746/16-а задовольнити.

Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2016 р. в справі № 189/1746/16-а за позовом ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради про скасування рішення скасувати.

Прийняти в справі № 189/1746/16-а нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради про скасування рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 05.04.2017 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко