Справа № 826/1257/15
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року м. Київ К/800/26025/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шведа Е.Ю.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за

касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Техбудлізинг» та арбітражного керуючого Мілютіної Ліни Василівни

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2015 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року

у справі № 826/1257/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Техбудлізинг», арбітражного керуючого Мілютіної Ліни Василівни

до державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Івашової Ольги Василівни, державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Максименко Лесі Анатоліївни, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житловик» , Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ»,

про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

Арбітражний керуючий Мілютіна Л.В., ТОВ «Лізингова компанія «Техбудлізинг» звернулись з адміністративним позовом до державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві (далі - Державний реєстратор) Максименко Л.А. Державного реєстратора Івашової О.В., Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, треті особи: ТОВ «Житловик», ПАТ «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ», про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 10 грудня 2014 року № 17862734, № 17864052.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, арбітражний керуючий Мілютіна Л.В., ТОВ «Лізингова компанія «Техбудлізинг» звернулись до суду з касаційною скаргою, в якій просять скасувати рішення цих судів та прийняти нове - про задоволення позову. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що Державні реєстратори відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами установлено, що 09 грудня 2014 року позивач подав до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що підтверджується карткою прийому заяви № 17834319.

До вказаної заяви позивач додав наступні документи: копію свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 16 липня 2013 року; копія витягу № 19731309 від 08 грудня 2014 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; копія паспорту ОСОБА_5; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 23 березня 2000 року, виданого Державною податковою інспекцією у Мінському районі м. Києва; копія постанови Господарського суду Київської області від 25 квітня 2013 року у справі №Б24/029-11; копія посвідчення від 16 липня 2013 року Мілютіної Л.В.; копія паспорта Мілютіної Л.В.

Також 10 грудня 2014 року позивач подала до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що підтверджується карткою прийому заяви № 17856443.

До вказаної заяви додані наступні документи: копія постанови Господарського суду Київської області від 25 квітня 2013 року у справі №Б24/029-11; копія витягу від 08 грудня 2014 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; копія довіреності на ОСОБА_6, ОСОБА_7 № 7-429 від 17 липня 2014 року, виданої Першою київською нотаріальною конторою; копія свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 16 липня 2013 року; копія посвідчення Мілютіної Л.В.; копія паспорта Мілютіної Л.В.; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 05 вересня 2006 року, виданого ДПІ у Шевченківському районі м. Києва; копія паспорта ОСОБА_6; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 04 жовтня 1999 року, виданої ДПІ у Дарницькому районі м. Києва.

За результатами розгляду вказаних документів, рішенням Державний реєстратор прав на нерухоме майно Максименко Л.А. прийняв рішення від 10 грудня 2014 року № 17862734, яким відмовив у державній реєстрації припинення обтяження права власності на квартиру АДРЕСА_2

Також Державний реєстратор прав на нерухоме майно Івашова О.В. прийняла рішення від 10 грудня 2014 року № 17864052, яким відмовила у державній реєстрації припинення обтяження права власності на квартиру АДРЕСА_1

Також судами установлено, що представником позивача не надано жодного правовстановлюючого документа на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, хоча в письмових поясненнях зазначено, що ТОВ «Лізингова компанія «Техбудлізинг», здійснивши інвестиційну діяльність, є носієм майнових прав на ці квартири.

Водночас, Державні реєстратори під час прийняття оспорюваних рішень використали дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з якими 30 жовтня 2013 року державний реєстратор Соколянський Д.В. виніс рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ТОВ «Житловик» на об'єкт незавершеного будівництва житловий комплекс з підземними паркінгами і об'єктами соціально-побутового та офісного призначення за адресою: м. Київ, проспект Науки, будинок 66-70. Підставою виникнення права власності була ухвала Господарського суду м. Києва від 06 вересня 2013 року у справі № 44/380-б.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з правомірності оспорюваних рішень Державних реєстраторів.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком судів та зазначає наступне.

Повноваження державного реєстратора встановлені ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV, до яких, зокрема, належать прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та про відмову в державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлений ч. 1 ст. 15 Закону № 1952-IV та включає:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених ст. 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Зважаючи на те, що на час звернення позивача до Державних реєстраторів право власності на спірні квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 було зареєстроване за ТОВ «Житловик», а представник позивача не надав жодного правовстановлюючого документа на ці квартири, суд вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій щодо правомірності відмови Державних реєстраторів у державній реєстрації припинення обтяження на таке нерухоме майно відповідно до положень ст. 24 Закону № 1952-IV.

Водночас, суд касаційної інстанції вважає за доцільне зазначити, що неточне формулювання підстав для такої відмови у державній реєстрації припинення обтяження на нерухоме майно з боку Державних реєстраторів не може бути підставою для скасування правомірних за своєю суттю рішень про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 10 грудня 2014 року № 17862734, № 17864052.

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Техбудлізинг» та арбітражного керуючого Мілютіної Ліни Василівни відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: