Справа № 624/147/17
Суддя: Куст Н. М.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/147/17
№ провадження 2-а/624/4/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

смт. Кегичівка 06 квітня 2017 року

Кегичівський районний суд Харківської області, як місцевий адміністративний суд, у складі головуючого судді Куст Н.М., за участі секретаря Проскурні Л.М., у відсутність сторін, у залі суду, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Запорізької РВП, капітана поліції, Гогунського Станіслава Анатолійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить визнати дії відповідача при винесені постанови серії АР №926283 від 22 лютого 2017 року протиправними; визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії АР №926283 від 22 лютого 2017 року; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Сторони, належним чином повідомлені про час і місце засідання, до суду не з'явились, позивач попередньо надав заяву про те, що позов підтримує, просить розглянути без його участі. Відповідач заперечень, пояснень, а також доказів не надав.

У зв'язку з цим, відповідно до п.2 ч.1, ч.4 ст.128, ч.1 ст. 41 КАС України, розгляд справи здійснюється без участі сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з позовом, 22 лютого 2017 року на 475 км. автомобільної дороги Бориспіль -Дніпро - Запоріжжя, позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1 прямував маршрутом із м. Запоріжжя в смт. Кегичівка, та, не порушуючи Правил дорожнього руху, був змушений зупинитися на вимогу працівників ДПС.

Запитавши про причину зупинки, відповіді від інспектора не отримав. Замість пояснення про причини зупинки, інспектор ДПС попросив позивача надати для огляду реєстраційні документи на транспортний засіб та посвідчення водія з талоном до нього, які позивач надав. На повторне запитання про причину зупинку, інспектор ДПС запросив пройти до патрульної машини, після суперечок на тему об'єктивності зупинки позивача о 14-й год. інспектор почав складати навіть не протокол, а відразу постанову серії АР за №926283 про адміністративне правопорушення.

При цьому, права і обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП України та ст.63 Конституції України, позивачеві роз'яснені не були.

На його запитання, в якому адміністративному правопорушенні його підозрюють, інспектор ДПС відповів: ознайомитесь, коли будете підписувати.

З пояснень інспектора Гогунського С.А. (відомості щодо прізвища позивачеві стали відомі після складання постанови) в постанові щодо обставин про адміністративне порушення, він зрозумів, що мова йде про поліс обов'язкової цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та не ввімкнення ближнього світла фар поза межами населеного пункту. Хоча жодних вимог відносно полісу страхування відповідач після зупинки позивача до нього не ставив.

Щодо того, що на автомобілі позивача були ввімкнені денні ходові вогні, а не ближнє світло фар, що не заборонено Правилами дорожнього руху, а навіть дозволено переліком пункту 9.8 цих Правил, інспектор взагалі не взяв до уваги.

Крім того, позивач вважає, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідачем не дотримано вимоги статей 245, 276, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Як на думку позивача, при розгляд справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Того дня, коли відносно нього було складено оскаржувана постанову, позивач повертався з похорону свого двоюрідного брата, який відбувався цього ж дня в м. Запоріжжя, а тому був під впливом сильного душевного хвилювання та у пригніченому моральному та емоційному стані, і пояснив інспектору, що розгляд справи на місці, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення на постанову, документів, що характеризують особу, інших доказів по справі, порушує його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Не зважаючи на це, відповідачем було складено оскаржувану постанову, а в рядку «копію постанови мною отримано» під тиском, інспектор примусив позивача поставити підпис, хоча з постановою позивач не погоджувався.

Копію протоколу про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу позивач взагалі не отримував.

Виконуючи вимоги КУпАП відповідач вказав у постанові місце розгляду справи - 475 км. автомобільної дороги Бориспіль - Дніпро - Запоріжжя, а не Запорізький РВП.

Згідно ст. 255 КУпАП уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 та ч.4 ст. 122 КУпАП. Але інспектор поза межами своєї компетенції склав оскаржувану постанову за порушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на ст. 276 КУпАП, відповідно до якої справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1-129, частинами 1,2,3 і 4 ст. 130 і ст.139 КУпАП (коли правопорушення вчинено водієм), можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Позивач вважає, що відповідач порушив порядок притягнення до адміністративної відповідальності, що є підставою для визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідачем в оскаржуваній постанові не наведено будь-якої оцінки доказам позивача, що призвело до спрощеного підходу до розгляду справи про адміністративне правопорушення та ігнорування прав позивача.

При винесенні інспектором рішення про адміністративне правопорушення до постанови не долучені протокол та жодного доказу по справі, через що порушено положення ст. 280 КУпАП.

В судовому засіданні досліджені: копія оскаржуваної постанови, копія паспорта та ІПН позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 19 КАС, розгляд позову територіально підсудний Кегичівському районному суду, у порядку, визначеному ст.171-2 Кодексу. Його подано протягом 10-денного строку. Правовідносини врегульовані КУпАП та КАС України, відповідними нормативними документами НП України з питань організації роботи підрозділів ДПС.

Відповідно до ч.2 ст.7, ст.251 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності, доказами є фактичні дані, які встановлюються не тільки протоколом, але також і поясненням особи, яка притягується до відповідальності, свідків тощо; обов'язок доказування покладається на відповідний орган (посадову особу).

Згідно з ч.3 ст. 49, ч.2 ст. 51 КАС, відповідач має право (а за ч.1 ст. 71 КАС - і обов'язок) давати пояснення, докази та заперечення. Відповідно до ч.2,4 ст.71 КАС, у справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності своїх дій покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, і він повинен подати суду усі наявні докази.

Проте, докази до суду відповідачем не надані, доводи позову не спростовані. Зазначений обов'язок ним не виконаний, можливість доказування ним правомірності своїх дій не використана, повідомлень про наявність для цього поважних причин не надано.

У зв'язку з цим, суд вирішує справу на основі наявних доказів, як це передбачено ч.6 ст.71 КАС.

Згідно зі ст. 59 Конституції України, кожен має право на правову допомогу, ст.ст.21,24 Основного закону визначає, що права людини є непорушними, і не можуть бути обмежені за будь-якими ознаками.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Як вбачається із матеріалів справи, іншого не встановлено, зазначені права позивача були порушені, його доводи і докази не враховані під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, заявлене ним клопотання про необхідність отримання правової допомоги не взяте до уваги і залишилось без задоволення.

Це свідчить про пряме порушення ст.64 Конституції України, згідно з яким, конституційні права людини і громадянина не можуть бути обмежені.

Суд вважає, що інспектор, до розгляду справи, тобто, до винесення постанови, зобов'язаний був надати водієві можливість знати, за яке саме правопорушення він притягується до відповідальності, в чому воно полягало, до яких негативних наслідків призвело тощо, запропонувати надати пояснення та доводи по суті правопорушення, скористатися правової допомогою або самому забезпечити участь у справі відповідного фахівця та реалізацію останнім його прав, передбачених ст. 271 КУпАП.

Таким чином, при винесенні оскарженої постанови відповідачем не виконані вимоги ч.1 ст.7, ст.ст.251-252 КУпАП щодо дотримання встановленого законом порядку притягнення до адміністративної відповідальності, а також забезпечення прав позивача та необхідних доказів.

Крім цього, суд вважає, що при винесенні постанови не виконані вимоги ст. 280 КУпАП щодо з'ясування факту вчинення правопорушення, винності особи, наявності у неї обставин, що пом'якшують або обтяжують відповідальність тощо.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановленому законом.

Разом із тим вимога позивача щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, не відповідає вимогам закону, оскільки відповідно до ст.284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Суд лише перевіряє прийняте рішення на відповідність вимогам чинного законодавства та не може підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 2,8-9,69,71,159,160-163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії інспектора СРПП Запорізького РВП, капітану поліції, Гогунського Станіслава Анатолійовича при винесенні постанови серії АР №926283 від 22 лютого 2017 року протиправними.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №926283 від 22 лютого 2017 року.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кегичівський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення з одночасним направлення копії скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.М. Куст