Справа № 810/2256/15
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року м. Київ К/800/47438/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Голяшкіна О.В.,

Мороза В.Ф.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішень про коригування митної вартості,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості від 02.12.2014 року № 100260002/2014/000096/2; № 100260002/2014/000098/2; № 100260002/2014/000095/2; № 100260002/2014/000099/2; № 100260002/2014/000097/2; № 100260002/2014/000094/2; 08.12.2014 року № 100260002/2014/000110/2; № 100260002/2014/000106/2; № 100260002/2014/000108/2; № 100260002/2014/000109/2; 09.12.2014 року № 100260002/2014/000111/2; № 100260002/2014/000112/2; 16.12.2014 року № 100260002/2014/000119/2; 23.12.2014 року № 100260002/2014/000134/2; № 100260002/2014/000115/2.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2015 року адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Київської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів від 02.12.2014 року № 100260002/2014/000096/2, 100260002/2014/000098/2, 100260002/2014/000095/2, 100260002/2014/000099/2, 100260002/2014/000097/2, 100260002/2014/000094/2, від 08.12.2014 року № 100260002/2014/000110/2, 100260002/2014/000106/2, 100260002/2014/000108/2, 100260002/2014/000109/2, від 09.12.2014 року № 100260002/2014/000111/2, 100260002/2014/000112/2, від 16.12.2014 року № 100260002/2014/000119/2, від 23.12.2014 року № 100260002/2014/000134/2, 100260002/2014/000115/2.

У касаційній скарзі Київська міська митниця Державної фіскальної служби України, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Київської митниці Державної фіскальної служби задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційних скарг є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що 26.12.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (покупець) та Компанією «Danish Crown A/S» (Дания) (продавець) було укладено контракт № 182, за умовами якого продавець продає, а покупець купує м'ясну продукцію в асортименті, кількості та за цінами, визначеними інвойсами, які є невід'ємною частиною контракту.

На виконання умов названого контракту позивач неодноразово ввозив на територію України товари (свинячу печінку морожену).

Протягом грудня 2014 року, під час чергового ввезення позивачем на митну територію України товарів - свинячої печінки мороженої без наявності теплової та кулінарної обробки, не консервованої, без вмісту складових сумішей, харчових добавок та приправ, торгівельна марка «Danish Crown», країна виробництва Данія, виробник «Danish Crown» та з метою їх митного оформлення, було подано до відповідача вантажно-митні декларації № /2014/158343, 100260002/2014/162836, 100260002/2014/162822, 100260002/2014/158161, 100260002/, 100260002/2014/158325, 10260002/2014/158312, 100260002/2014/158309, 100260002/2014/158306, 100260002/2014/158310, 100260002/2014/158157, 100260002/2014/158189, 100260002/2014/158176, 100260002/2014/158153, 100260002/2014/158155 та додаткові документи, що підтверджують митну вартість. Митна вартість товарів визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Посадовою особою митного органу було опрацьовано подані позивачем документи та встановлено, що подані позивачем документи містять розбіжності та не мають всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості заявлених до митного оформлення товарів в результатами чого було прийнято рішення про витребування у позивача додаткових документів .

Відповідачем, з метою перевірки вартості імпортованих товарів, було витребувано від позивача додаткові документи, перелік яких наведено у протоколах обробки електронного документу.

У відповідь позивачем було направлено на адресу відповідача листи та додаткові документи, а також письмово повідомлено про неможливість подати один із запитуваних документів, а саме, виписку із бухгалтерської документації, оскільки п. 8.1 контракту передбачено, що оплата здійснюється через 30 днів з дати інвойса.

За результатами розгляду поданих позивачем документів, митним органом прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару від 02.12.2014 року № 100260002/2014/000096/2, 100260002/2014/000098/2, 100260002/2014/000095/2, 100260002/2014/000099/2, 100260002/2014/000097/2, 100260002/2014/000094/2, від 08.12.2014 року № 100260002/2014/000110/2, 100260002/2014/000106/2, 100260002/2014/000108/2, 100260002/2014/000109/2, від 09.12.2014 року № 100260002/2014/000111/2, 100260002/2014/000112/2, від 16.12.2014 року № 100260002/2014/000119/2, від 23.12.2014 року № 100260002/2014/000134/2, 100260002/2014/000115/2.

У рішеннях зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються за наступних підстав: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену ним митну вартість товарів (згідно ст.53 Митного кодексу України); невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України. Метод 2-а не був використаний у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні товари. Метод 2-б не використаний у зв'язку з відсутністю цінової інформації на подібні товари. Методи 2-в та 2-г не використані через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості. Митна вартість, визначена за резервним методом та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Факти, які вплинули на коригування - використані декларантом або уповноваженою особою відомості не підтверджені документально. Крім того, у всіх рішеннях митного органу в обґрунтування коригування митної вартості задекларованих товарів зазначено митні декларації від 15.08.2017 року № 205070000/2014/31865, від 29.10.2014 року № 100260006/2014/157642.

Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із частиною1 статті 51, частиною1 статті 52 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 2 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із частинами1, 2 статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно із статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно із частиною1 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частин 2, 3 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України.

Посилання митного органу на неподання декларантом додаткових документів є необгрунтовним, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливала на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Враховуючи вищенаведене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про те, що позивачем подано відповідачу всі необхідні документи на підтвердження митної вартості ввезеного товару, заявленої позивачем за основним методом, заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам статті 58 Митного кодексу України; митним органом не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар; правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена. У зв'язку з цим суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваних рішень митниці про коригування митної вартості.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій, є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішень про коригування митної вартості - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

О.В. Голяшкін

В.Ф. Мороз