Справа № 522/13509/16-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/13509/16-а

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Чернявська Л.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченко К.В.,

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційні скарги ОСОБА_2, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 27 грудня 2016р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, діючої в інтересах недієздатної особи ОСОБА_4, до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016р. ОСОБА_3, діючої в інтересах недієздатної особи ОСОБА_4, звернулася в суд із позов до УПФ України в Приморському районі м.Одеси, ГУПФ України в Одеській області, третя особа ОСОБА_2, про визнання протиправним бездіяльність та відмови в припиненні виплаті пенсії та зобовязання виплачувати пенсію іншому опікуну недієздатної особи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що згідно із рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 9.07.2013р. вона та ОСОБА_5М.(нині ОСОБА_2М.) призначені опікунами психічно хворої недієздатної особи ОСОБА_4 1940р.н.. Оскільки ОСОБА_4 проживає разом із нею, то відповідно пенсія підопічної повинна виплачуватися їй, а не другому опікуну - ОСОБА_2 Враховуючи вищевикладене, позивачка звернулась в УПФ із заявою про припинення отримання ОСОБА_2 пенсії ОСОБА_4 та виплату цієї пенсії на її імя. Однак, рішенням відповідача у проведенні переведення пенсії на її імя було відмовлено, у звязку із тим, що чинним законодавством не передбачено розподіл пенсії на дві частини між опікунами. УПФ також вказало, що підстав для припинити виплату пенсії ОСОБА_2 немає. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначила, що ОСОБА_2 отримує пенсію хворої на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16.05.2011р., яке в подальшому скасовано ВССУ.

Посилаючись на вказані обставини просила суд позов задовольнити.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 27 грудня 2016р. у адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність УПФ України в Приморському районі м.Одеси по вирішенню заяви ОСОБА_3 від 29 квітня 2016р. відносно отримання нею як опікуном пенсії недієздатної особи ОСОБА_4, 1940р.н..

Визнано протиправними дії ГУПФ України в Одеській області по відмові припинити виплату пенсії ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_5, що міститься в листі №720/1-11 від 17 червня 2016р..

Зобов'язано УПФ України в Приморському районі м.Одеси припинити виплату пенсії ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_5 і виплачувати пенсію ОСОБА_4 на ім'я опікуна ОСОБА_3, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 разом з підопічною недієздатною особою ОСОБА_4К%., 1940р.н..

В апеляційних скаргах апелянти просять постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.200КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки недієздатна особа проживає разом із опікуном-Головатою О.В., то і пенсію повинна отримувати вказана особа.

Судова колегія вирішуючи спір, вважає, що суд першої інстанції повно та обєктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що УПФ України в Приморському районі м.Одеси призначено ОСОБА_4 пенсію за віком з 1.01.1991р..

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 16.05.2011р. ОСОБА_4 визнано недієздатною та призначено ОСОБА_5 (нині ОСОБА_2М.) опікуном цієї особи.

У 2011р. ОСОБА_5 (ОСОБА_2М.), діючи на підставі вищевказаного рішення суду як опікун, надала УПФ України в Приморському районі м.Одеси копію цього рішення, форму-1 про те, що вона зареєстрована і мешкає сумісно з підопічною ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 і стала отримувати належну ОСОБА_4 пенсію.

В подальшому ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.09.2012р. рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16.05.2011р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За наслідками нового розгляду справи рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 9.07.2013р. опікунами недієздатної особи ОСОБА_4 були призначені ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Оскільки строк госпіталізації ОСОБА_4 у примусовому порядку в психіатричній лікарні сплинув 21.01.2016р., позивачка забрала ОСОБА_4 із медичного центру до себе в АДРЕСА_3, де ОСОБА_4 мешкає з нею по нинішній час, що підтверджується матеріалами справи (а.с.15-16).

У звязку із вказаними обставинами, позивачка звернулась до УПФ із заявою про переведення пенсії ОСОБА_4 на її імя, але рішенням ГУПФ України в Одеській області відмовлено у задоволенні заяви, у звязку із тим, що в управління відсутні правові підстави для припинення виплати пенсії ОСОБА_5 (ОСОБА_2М.) як опікуну ОСОБА_4 (а.с.29).

Позивачка не погодилася із зазначеним рішенням та звернулася до суду з позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення ГУПФ України в Одеській області щодо відмову у припиненні виплаті пенсії ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (ОСОБА_6М.) та переведення вказаної пенсії на імя ОСОБА_3, з урахуванням підстав, за якими позивач просить її скасувати, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Згідно ст.85 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсії виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку) за місцем проживання пенсіонера незалежно від реєстрації місця проживання.

Як вбачається із актів мешканців будинку №17 по вул.Серова у м.Одесі та відповіді КП «Міський психіатричний диспансер» місцем постійного проживання недієздатної особи ОСОБА_4 являється місце проживання її опікуна ОСОБА_3 - АДРЕСА_4 (а.с.15-16,61).

Відповідно до ч.1 ст.67 ЦК України опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Згідно ч.4 ст.67 ЦК України опікун зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Виконуючи свої обов'язки опікуна, позивач звернулася спочатку до УПФ України в Приморському районі м.Одеси із заявою про переведення виплати пенсії ОСОБА_4. на її ім'я, оскільки підопічна мешкає разом з нею. Також вона зверталася до відповідача ГУПФ України в Одеській області з аналогічним проханням.

Крім того, позивачка в заявах вказувала, що ОСОБА_5 (ОСОБА_2М.) і досі отримує пенсію ОСОБА_4 на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16.05.2011р., яке було скасовано ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.09.2012р. і їй невідомо, на що витрачається ОСОБА_5 (ОСОБА_2М.) ця пенсія.

Виходячи з наведеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_3

В доводах апеляційних скарг апелянти посилаються на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196, 198, 200, 206,254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 27 грудня 2016р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К. В. Кравченко

ОСОБА_1