Справа № 813/3799/16
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Справа № 876/1388/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Керод Х.І.,

та за участі осіб:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Атестаційної комісії № 16 Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Атестаційної комісії № 16 Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ від 23.10.2016 року № 315 о/с виданий т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області в частині звільнення позивача зі служби з органів поліції; поновити позивача на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 патрульної поліції Бродівського відділення Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 25 жовтня 2016 року; стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за час його вимушеного прогулу з 25 жовтня 2016 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення атестаційної комісії №16 ГУНП у Львівській області, оформлене протоколом ОП №15.00036577.0091074 від 23.09.2016 р. згідно якого ОСОБА_1 визнано таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП від 25.10.2016 року № 315 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1, старшого лейтенанта поліції, з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 патрульної поліції Бродівського відділення поліції Золочівського відділу поліції ГУНП. Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 патрульної поліції Бродівського відділення поліції Золочівського відділу поліції ГУНП з 26.10.2016 р. Стягнено з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 9 246,51 грн.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції відповідачем, Головним управлінням Національної поліції у Львівській області, подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з чим оскаржуване рішення просить скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Зокрема зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що атестування позивача проводилось у відповідності до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та згідно Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських (далі - Інструкція), яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року №1465, та повноваження атестаційних комісій при прийнятті рішень щодо атестації поліцейських є дискреційними та суд не вправі підміняти їх. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Наказом відповідача від 08.09.16р. №2109 "Про проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області" затверджено склад атестаційної комісії №16 Головного управління Національної поліції у Львівській області.

07.11.2015 р. наказом №48 о/с ОСОБА_1 був призначений на посаду інспектора Бродівського відділення Золочівського відділу поліції ГУНП у Львівській області.

01.02.2016 р. наказом №33 о/с ГУНП у Львівській області позивач призначений на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 патрульної поліції Бродівського відділення поліції Золочівського відділу поліції ГУНП у Львівській області.

25.09.2016 року Атестаційною комісією №16 Головного управління Національної поліції у Львівській області проведено атестування позивача, за результатами якого складено протокол ОП №15.00036577.0091074 від 23.09.2016 р. та прийнято відносно нього рішення: "Займаній посаді не відповідає. Підлягає звільненню зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст. 77 ЗУ "Про Національну поліцію".

25.10.2016 р. позивач був звільнений зі служби в поліції згідно наказу ГУ Національної поліції у Львівській області "По особовому складу" №315 о/ с від 25.10.2016 р. за п. 5 ч.1 ст.77 ЗУ "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) на підставі висновку атестаційної комісії №16 від 23.09.2016 р.

Зі змісту протоколу засідання атестаційної комісії ОП №15.00036577.0091074 від 23.09.2016 р. слідує, що під час проведення атестування комісією було досліджено атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади", інформацію з відкритих джерел.

В протоколі також зазначено, що членами комісії особі, яка проходить атестування, були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше.

Рішення про невідповідність позивача займаній посаді прийняте комісією "у зв'язку з низьким рівнем теоретичних знань та професійних якостей", і як наслідок відповідач прийняв наказ про звільнення позивача з посади у зв'язку з службовою невідповідністю.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідач не довів правомірності прийняття рішення про невідповідність позивача займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Частиною першою ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII, з наступними змінами та доповненнями, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

При цьому, ч.2 ст.57 згаданого Закону, містить вичерпний перелік підстав проведення атестування поліцейських, а саме: атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні положення містяться у п.3 розділу І Інструкції №1465 від 17.11.15р.

Згідно з ч.1 ст.58 цього ж Закону, призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Зі змісту наказів Головного управління Національної поліції у Львівській області за №2109 від 08.09.2016 р. "Про проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області" та за №283 від 11.02.2016 року "Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції у Львівській області" можна прийти до висновку про відсутність у них посилань на те, що атестування проводиться у зв'язку з виникненням підстав (передумов) для вирішення питання про призначення певних осіб на вищу посаду, заміщення якої здійснюється без проведення конкурсу чи для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність або для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Натомість як видно з цих наказів таке атестування позивача було проведено на підставі ч.1 ст. 57 ЗУ №580-VІІІ з метою визначення перспективи позивача щодо його службової кар'єри, проте за відсутності вичерпних підстав, що визначені у частині другій статті 57 Закону № 580-VIII, та котрі перебувають у системному взаємозв'язку з ч. 1 цієї статті.

З матеріалів справи судом встановлено, що жодної з трьох підстав, передбачених ч. 2 статті 57 Закону України № 580-VIII для атестування позивача не існувало.

Водночас згідно з ч. 4 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Наведена норма вказує на те, що має бути розпорядчий документ, щодо особи, яка проходить атестування.

Проте, всупереч вищенаведеному, наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області за №2109 від 08.09.2016 року «Про проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області» та наказ за №283 від 11.02.2016 року «Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції у Львівській області», носять загальний характер, а тому не є рішенням про проведення атестування позивача у розумінні положень частини 4 статті 57 Закону.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що атестація позивача проведена за відсутності відповідного рішення про проведення атестування стосовно нього та за відсутності підстав, визначених ч. 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію", що відповідно дає змогу суду констатувати, що атестування було проведено без дотримання критеріїв відповідності поведінки суб'єкта владних повноважень визначених ч.3 ст.2 КАС України.

Разом з тим Пунктом 10 розділу IV Інструкції передбачено, що з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Згідно з пунктом 15 розділу IV Інструкції встановлено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Інструкція не містить конкретного порядку проведення співбесіди, у той же час, виходячи з її змісту та мети атестування можна стверджувати, що під час співбесіди атестаційна комісія повинна розглянути атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського; оцінити ділові, професійні, особисті якості поліцейського, його освітній та кваліфікаційний рівень, а також з'ясувати відповідність особи поліцейського критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції, для чого поліцейському, який проходить атестування, можуть ставитись питання.

Пунктом 16 розділу IV Інструкції № 1465 визначено, що атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Відповідно до п. 17 результати тестування фіксуються у відповідній відомості і засвідчуються підписом поліцейського, після чого ці відомості передаються до відповідної атестаційної комісії (п. 20 цього розділу).

Згідно з пунктами 20-23 цього розділу Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

Відповідно до атестаційного листа ОСОБА_1 за результатами атестування на тестуванні на загальні навички отримав 23 балів із 60 можливих та по професійному тестуванні -25 балів з 60 можливих.

За рішенням атестаційної комісії, як визначено у п. 12 розділу IV Інструкції, поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Згідно протоколу засідання атестаційної комісії ОП №15.00036577.0091074 від 23.09.2016 р., під час проведення атестації було досліджено атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст.5 Закону України "Про очищення влади", інформацію з відкритих джерел. Членами атестаційної комісії позивачу були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше.

Разом з цим, суд зазначає, що мотиви, якими комісія керувалась під час прийняття такого рішення вказаний протокол не містить. Зокрема, в ньому відсутні будь-які посилання на обставини, що свідчать про недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей позивача, чи інші дані, які б свідчили про його низький професійний потенціал; невідповідність позивача оновленим вимогам суспільства до професії поліцейського, інших обставин, що свідчать про невідповідність особи позивача посаді, яку він займає.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач отримав позитивні рекомендації (про відповідність займаній посаді) безпосереднього керівника.

В атестаційному листі позивача, зазначено, що позивач за період проходження служби на займаній посаді зарекомендував себе з позитивного боку, як дисциплінований, добросовісний та виконавчий працівник. Нормативні акти, накази, інструкції, що регламентують діяльність поліції знає та правильно керується ними в своїй практичній діяльності.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що атестаційна комісія в порушення вимог ст. 57 Закону № 580-VIII та пункту 16 розділу IV Інструкції не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноту виконання позивачем функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показників службової діяльності, рівня теоретичних знань та професійних якостей, не враховувала наявність заохочень та дисциплінарних стягнень тощо.

З матеріалів справи слідує, що атестаційною комісією при прийнятті оскаржуваного рішення не були в повній мірі враховані особистісні та фахові показники позивача і всі критерії, які в сукупності повинні братися до уваги при атестуванні.

Ддокументи, які досліджувались комісією та наявні в матеріалах справи не містять фактів неповноти виконання функціональних обов'язків позивачем, низьких показників службової діяльності, негативної оцінки з професійної і фізичної підготовки, недбалого відношення позивача до службових обов'язків, а навпаки, позивач характеризується з позитивної сторони, та займаній посаді відповідає.

Відповідно рішення атестаційної комісії, прийняте за наслідками такого атестування, є протиправними, оскільки вчинене не у спосіб та не у порядку визначеному статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію", та розділу IV Інструкції № 1465.

Відтак, наказ Головного управління Національної поліції України у Львівській області від області від 25.10.2016 року № 315 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки такий прийнятий на підставі рішення атестаційної комісії.

В силу норми з ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги про скасування рішення атестаційної комісії та скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 та поновлення на посаді є обґрунтованими, в свою чергу відповідач не довів правомірність своїх дій, тому вказані позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи із виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з пунктом 4 вказаного порядку при обчисленні середньої заробітної плати за два останні місяці не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Вимушений прогул у зв'язку з незаконним звільненням ОСОБА_1 рахується судом з 26.10.2016 року по 19.12.2016 року (день ухвалення судом цього рішення). Отже, кількість днів вимушеного прогулу становить 39 робочих дні. Згідно з довідкою про доходи №2885 від 24.11.2016р. середньоденна заробітна плата - 237, 09 грн. Таким чином, сума вимушеного прогулу позивача складає 9246,51 грн. (39 робочих днів х 237, 09 грн. середньоденного заробітку).

Отже, враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення атестаційної комісії №16 ГУНП у Львівській області, оформлене протоколом ОП №15.00036577.0091074 від 23.09.2016 р. згідно якого ОСОБА_1 визнано таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, наказу ГУНП від 25.10.2016 року № 315 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1, старшого лейтенанта поліції, з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 патрульної поліції Бродівського відділення поліції Золочівського відділу поліції ГУНП, поновлення позивача на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 патрульної поліції Бродівського відділення поліції Золочівського відділу поліції ГУНП з 26.10.2016 р та стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року у справі № 813/3799/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська

повний текст ухвали виготовлений 07.04.2017