Справа № 754/2199/17
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/2199/17 Головуючий у 1-й інстанції: Панченко О.М.
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 17 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби у м.Києві до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з подальшим примусовим видворенням з України,-

в с т а н о в и в:

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 17 лютого 2017 року адміністративний позов Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві до громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про затримання з метою ідентифікації та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з подальшим примусовим видворенням з України задоволено, вирішено затримати та помістити до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном на шість місяців, в подальшому примусово видворити з території України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення про примусове повернення відповідача в країну походження компетентним органом не приймалось, а тому відсутні правові підстави для його примусового видворення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що 16 лютого 2017 року під час проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за дотриманням законодавства в міграційній сфері співробітниками Департаменту боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми, НПУ спільно із працівниками Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві за адресою: АДРЕСА_1, був виявлений громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться в України без законних підстав та документів, які б надавали право законного перебування його на території України.

16 лютого 2017 року уповноваженою особою Державної міграційної служби України, Деснянського РВ ГУ ДМС України в м.Києві, провідним спеціалістом Манільчук Т.С. складено протокол ПР МКМ 084570 про адміністративне правопорушення, згідно якого 16 лютого 2017 року о 13:00 по АДРЕСА_1 було виявлено громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1, який порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме проживав без документів на право проживання в Україні, за що передбачена відповідальність відповідно до ч.1 ст.203 КУпАП.

З пояснень відповідача від 16 лютого 2017 року, відібраних завідувачем сектору у справах іноземців та осіб без громадянства Деснянського РВ ГУ ДМС України в м.Києві Самігою Л.В., вбачається, що громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово проживає в АДРЕСА_1, у зв'язку з низьким рівнем економічного стану Республіки Бангладеш вирішив виїхати в одну з країн Євросоюзу та, розуміючи, що не може отримати візу, вирішив потрапити до такої країни незаконним шляхом. Приблизно чотири місяці назад, знаходячись в Бангладеш, він через свого родича познайомився з чоловіком на ім'я ОСОБА_2, який пояснив, що відповідач за туристичною візою має прибути в Москву, а звідти ОСОБА_2 організує переправку в Україну, а потім в Угорщину, що коштуватиме 8000 доларів США. Відповідач через туристичну фірму в Бангладеш відкрив туристичну візу (в посольстві РФ в Індії) та 25 грудня 2016 року прибув авіасполученням до Москви, де його зустріла людина та відвезла на квартиру, де він перебував 15-16 днів. Потів автомобілем його з іншими іноземцями привезли до кордону, де їх зустрів чоловік слов'янської зовнішності, який перевів їх через кордон в Україну. Кордон України в офіційному порядку ОСОБА_1 не перетинав, прикордонний контроль не проходив. Через 15 годин відповідач з іншими іноземцями автомобілем прибули до Києва, водій завів їх до квартири, де вони перебували приблизно місяць та були виявлені співробітниками міграційної служби разом із співробітниками поліції України. Підстави для подальшого перебування на території України, встановлені Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», близькі родичі, законні засоби існування, грошові кошти на проживання на території України відсутні.

16 лютого 2017 року уповноваженою особою Державної міграційної служби України, Деснянського РВ ГУ ДМС України в м.Києві начальником Галузіним Ю.В. на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МКМ 084570 від 16 лютого 2017 року винесено постанову ПН МКМ №084570 про накладення адміністративного стягнення, згідно якого встановлено порушення відповідачем ч.1 ст.203 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

17 лютого 2017 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з даним позовом, в якому просив затримати та помістити до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, примусово видворити з території України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що відповідач грубо порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виїзду з України, а також є підстави вважати, що громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ухилятиметься від виконання рішення про його примусове повернення в країну походження або третю країну.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження колегія суддів приходить до наступних висновків.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч.3 ст.9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

В силу вимог ч.1 ст.26 наведеного Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Частиною 1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З аналізу наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Таким чином, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: перша - прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; друга - ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Тобто, обов'язковим є попереднє прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення.

Адміністративний суд не має повноважень на примусове видворення іноземця чи особи без громадянства до прийняття компетентним органом щодо цього іноземця чи особи без громадянства рішення про примусове повернення.

Зазначене узгоджується також з позицією, викладеною в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні».

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому має бути зазначено строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України, що не перевищує 30 днів з дня його прийняття.

Наведене свідчить про відсутність передбачених ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підстав для винесення судом постанови про примусове видворення з України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: невиконання відповідачем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення та підстав вважати, що він ухилятиметься від виконання такого рішення.

Щодо вимоги позивача про затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п.1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Відповідно до п.1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно п.5 вказаного Типового положення іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців з дня фактичного затримання особи.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування не може перевищувати шести місяців з дня фактичного затримання особи. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк чи прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, такий строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Згідно з п.12 р.ІІ Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року №141, іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Таким чином, затримання іноземця або особи без громадянства та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, можливо також з метою ідентифікації, однак з обов'язковим забезпеченням примусового видворення з України.

З метою удосконалення положень судового захисту іноземців та осіб без громадянства та урегулювання окремих питань, пов'язаних з протидією нелегальній міграції, КАС України доповнено ст.183-7 «Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства».

Частиною 2 ст.183-7 КАС України передбачено, що у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень: 1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації; 2) зобов'язати іноземця або особу без громадянства внести заставу; 3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що клопотання про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

В такому випадку клопотання про затримання розглядається судом в рамках розгляду справи про примусове видворення та вирішується ухвалою.

Враховуючи, що компетентним органом рішення про примусове повернення відповідача не приймалось, позивачем не доведено факту того, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, підстави для його затримання відповідно до ст.183-7 КАС України відсутні.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав, для задоволення позову Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби у м.Києві до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з подальшим примусовим видворенням з України.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.183-7, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м.Києва від 17 лютого 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби у м.Києві - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 05 квітня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Мельничук В.П.

Лічевецький І.О.