Справа № 803/117/17
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року № 876/3889/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу сільськогосподарського виробничого кооперативу "Волинь" на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року у справі № 803/117/17 за позовом Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Волинь" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2017 року Старовижівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області звернулося до суду з позовом до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Волинь" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Позивач просив стягнути із сільськогосподарського виробничого кооперативу "Волинь" на їх користь заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах з січня по грудень 2016 року включно в сумі 82 784, 83 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з сільськогосподарського виробничого кооперативу "Волинь" (44410, Волинська область, Старовижівський район, село Глухи, вул. Денисова, буд. 79, ) на користь Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (44400, Волинська область, Старовижівський район, смт. Стара Вижівка, вул. Незалежності, будинок 42, ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за січень-грудень 2016 року в сумі 82 784,83 грн.

Постанову суду першої інстанції оскаржив сільськогосподарський виробничий кооператив "Волинь", який в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають право на пенсію на пільгових умовах, оскільки не було підтверджено належними та допустимими доказами наявність у них 5-ти і більше дітей. Також зазначає, що матеріали даної справи не місять доказів надіслання кооперативу будь-якого рішення щодо розміру сум до відшкодування на 2016 рік.

Оскільки клопотань від осіб, які беруть участь у справі та належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про розгляд справи за їх участю не поступило, тому суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних в ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що сільськогосподарський виробничий кооператив "Волинь" перебуває на обліку у Старовижівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому зобов'язаний відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до п. 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Старовижівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області проведено та направлено СВК "Волинь" розрахунки від 15.01.2016 №149/03-09, від 11.05.2016 №561/03-09, від 06.01.2017 №199/03-09 сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за 2016 рік по пенсіонерах, які перебували в трудових відносинах з відповідачем, а саме ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 багатодітні матері , а також тракторист-машиніст ОСОБА_6

Факт наявності заборгованості відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій перед Пенсійним фондом за січень - грудень 2016 року в сумі 82784,83 грн підтверджується карткою особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2016 року, протоколами про призначення пенсій, поданнями про призначення пенсій, трудовою книжкою, довідками сільських рад, довідкою про постійну зайнятість на виробництві сільськогосподарської продукції, розпорядженнями на перерахунок пенсій.

Задовольняючи позовні вимоги Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач всупереч вимогам п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», не відшкодував витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за 2016 рік, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 82 784,83 грн., яка підлягає стягненню з сільськогосподарського виробничого кооперативу "Волинь".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Статтею 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок, у зв'язку з чим відновлюється відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для сільськогосподарських підприємств, що були платниками фіксованого сільськогосподарського податку.

Пунктом 6.1 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі Інструкція), передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, згідно з частиною 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема, для платників 100 % фактичних витрат.

Підпунктами 6.4 та 6.7 п. 6 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Зокрема, позивачем було надіслано відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з січня 2016 року та з травня 2016 року, що підтверджується супровідними листами та повідомленнями про вручення поштового відправлення.

В справі встановлено, що заборгованість відповідача перед органом Пенсійного фонду виникла з приводу відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що були призначені ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Сума заборгованості в сукупності по вищевказаних пенсіонерах за 2016 рік становить 82 784,83 грн., що підтверджується наявними в справі розрахунками .

За таких обставин, враховуючи наведені норми законодавства, сільськогосподарський виробничий кооператив "Волинь" зобов'язаний відшкодовувати позивачу витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно п.п. «б» - «з» Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Доводи відповідача щодо неправильного застосування позивачем норм чинного законодавства в частині призначення пільгових пенсій є безпідставними, оскільки предметом даного позову є стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат, повязаних з виплатою та доставкою пільгових пенсій, а не оскарження розпоряджень про їх призначення.

Доводи апелянта щодо не направлення відповідачу рішень щодо розміру сум, які підлягають відшкодуванню не можуть бути визнаними обгрунтованими, оскільки в матеріалах справи є копії відповідних листів органу Пенсійного фонду відповідачу щодо необхідності сплати боргу з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах з відповідними розрахунками та відміткою поштового звязку.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції розглянув спір з дотриманням норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого обґрунтовано задовольнив позов, у звязку з чим підстав для скасування оскаржуваної постанови колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому не можуть бути підставою для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу сільськогосподарського виробничого кооперативу "Волинь" залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року у справі № 803/117/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

ОСОБА_7