Справа № 2-а/447/40/16,447/1130/16-а
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 р. Справа № 876/6415/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря Богдан А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 02.08.2016 року в справі №447/1130/16-а за позовом ОСОБА_1 до т.в.о. заступника батальйону №3 УПП у м. Львові Соловій Олега Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

У травні 2016 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до т.в.о. заступника батальйону №3 УПП у м. Львові Соловій Олега Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ПС2 №712689 від 17.04.2016 року.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 02.08.2016 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду в зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Вказує на те, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду судом першої інстанції послужило те, що позивач повторно не з'явилася в судове засідання. Однак стверджує, що повідомлення про час і місце розгляду справи на 02.08.2016 року вона не отримувала, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи розписки про вручення судових повісток чи повідомлень. Крім того, з 22.07.2016 року, за словами позивача, перебувала за кордоном.

На підставі ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про залишення адміністративного позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно не прибула у судове засідання, не повідомивши суд про причини своєї неявки, а також не подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Колегія суддів погоджується із даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.128 КАС України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п.4 ч.1 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Аналіз фактичних обставин свідчить про те, що відповідно до ухвали судді про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду від 19.05.2016 року судове засідання у справі було призначене на 06.07.2016 року.

Відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення позивач отримала судову повістку 09.06.2016 року. Однак 06.07.2016 не з'явилася в судове засідання, не повідомила суд про причини неявки, у зв'язку з чим розгляд справи було відкладено на 02.08.2016 року.

При цьому, скерована судом кореспонденція на адресу позивача, органом поштового зв'язку була повернута 28.07.2016 р. із відміткою про закінчення терміну зберігання.

02.08.2016 року ОСОБА_1 повторно не прибула в судове засідання, не повідомила суд про причини неявки та не направляла на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Серед доводів апеляційної скарги апелянт наголошує на тому, що її не було повідомлено про судове засідання, відкладене на 02.08 2016 року, що унеможливило її участь в засіданні.

Оцінюючи належні у справі повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції позивачу, колегія суддів враховує, що судові повістки скеровувалися за адресою проживання позивача, яка була зазначена нею в позовній заяві та інших документах, заяв про її зміну позивач до суду не скеровувала.

Відповідно до ч.3 ст.33 КАС України судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до ст.34 цього Кодексу, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

Окрім цього, згідно з ч.11 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

У матеріалах справи наявна повернута органом поштового зв'язку рекомендована кореспонденція щодо виклику позивача в судове засідання 02.08.2016р., яку, в силу приписів ч.11 ст.35 КАС України, слід вважати врученою належним чином.

Таким чином, судом першої інстанції вжиті належні заходи для виклику позивача у судові засідання на 06.07.2016 р. та на 02.08.2016р., а тому останній відповідно до приписів ч.4 ст.33, ч.11 ст.35 КАС України вважається таким, якому вручені судові повістки, а, відтак, належним чином повідомленим про дату, місце та час проведення судових засідань.

За таких умов, наявність правових підстав вважати повторну неявку позивача до суду без поважних причин (що покладена в основу рішення суду про залишення позову без розгляду) у судові засідання на 06.07.2016 р. та на 02.08.2016 р., підтверджується наявними матеріалами справи.

Оцінюючи в сукупності вищезазначене, в суду першої інстанції були достатні і належні підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.155 КАС України, а тому оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам закону.

Колегія суддів звертає увагу також на те, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи усі вищенаведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали правильно надано правову оцінку обставинам справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 02.08.2016 року в справі №447/1130/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а у разі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Бруновська Н.В.

Шавель Р.М.

Повний текст ухвали складено 06.04.2017 року.