Справа № 805/527/17-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 р. Справа №805/527/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 14 год. 53 хв.

ухвалено у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Троянової О.В.

секретарі Кудрі В.Г.,

представників позивача Стрілковій Н.В., Беспалій Г.В.,

Єрмольченко О.Ю.,

представника відповідача 1 Макаренко М.В.

представника відповідача 2 Макаренко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "Новокраматорський машинобудівний завод"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України, Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС України, Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС України

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08 серпня 2016 року №, №,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Новокраматорський машинобудівний завод" звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 8 серпня 2016 року № про зменшення суми від'ємного значення податку на додану вартість (далі - ПДВ) на суму 11734604 грн., № про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за період липень 2013 року - грудень 2015 року на суму 12437644 грн. а застосування штрафних санкцій у розмірі 6218822 грн./том 1 а.с.4-9/.

Ухвалою від 8 лютого 2017 року суд залучив в якості відповідача -2 Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС України по адміністративній справі 805/527/17, оскільки рішення, що може бути прийняте судом вплине на права та обов'язки Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС України у зв'язку з тим, що позивач перебуває на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС України.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України 21 липня 2016 року складено акт № 422/28-0346-05763599 «Про результати планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства. Не погоджуючись із висновками акту перевірки, позивач 27 липня 2016 року надав до податкового органу заперечення на акт перевірки. З урахуванням заперечень відповідач виклав висновок акту перевірки у новій редакції від 3 серпня 2016 року та на його підставі прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 8 серпня 2016 року.

Вважає прийняті податкові повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами підтверджується первинними та іншими бухгалтерськими документами, які, в свою чергу, були надані до перевірки, про що свідчить безпосередньо зміст Акту перевірки: договорами, специфікаціями, видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, сертифікатами якості, платіжними дорученнями, тощо.

Крім того, в акті перевірки надана оцінка не господарським відносинам позивача з його контрагентами, а господарським відносинам з контрагентами контрагентів позивача.

Просить суд, скасувати податкові повідомлення-рішення, винесенні відповідачем -1 від 8 серпня 2016 року № про зменшення суми від'ємного значення податку на додану вартість (далі - ПДВ) на суму 11734604 грн., № про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за період липень 2013 року - грудень 2015 року на суму 12437644 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 6218822 грн.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просили суд задовольнити позов.

Відповідач-1 та відповідач-2 проти позовних вимог заперечував в повному обсязі, зазначав, що під час проведення перевірки встановлено, що позивач в перевіряємому періоді мав господарські відносини з контрагентами, саме: ТОВ «Мега-Метал Скло», ТОВ «Мега-Лит-7», ТОВ «Регіон-Трейдінг-9», ТОВ «ВКП «МЕГАМЕТ», ТОВ «НВП ЛІОН ГРУПП», ТОВ «Вікоргруп», ТОВ «Регіон-Трейдінг», ТОВ «Українська нафто-газова компанія». Перевіркою встановлено, що товари, реалізовані в ході виконання договорів постачання, мають невідоме джерело походження. Встановлені обриви ланцюгів постачання зокрема підтверджені даними, що містяться первинних документах, наданих позивачем до перевірки (сертифікати походження товару), матеріалами перевірок та податкових інформації, отриманих від інших ДПІ міст та районів згідно запитів. Тому відповідач вважає, що прийняті на підставі акту перевірки від 21 липня 2016 року податкові-повідомлення рішення від 08 серпня 2016 року №, № прийняті відповідно до норм діючого законодавства України та не підлягають скасуванню. /том 2 аркуш спр.80-83/.

Заслухавши пояснення представників позивача, першого та другого відповідача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Новокраматорський машинобудівний завод" зареєстроване в статусі юридичної особи, включене до ЄДРПОУ за номером 05763599 та перебуває на обліку платників податків в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Публічне акціонерне товариство "Новокраматорський машинобудівний завод" здійснює господарську діяльність відповідно до свого Статуту затвердженого в новій редакції, затвердженого загальними зборами 15 березня 2016 року, протоколом №1. Позивач є платником податку на додану вартість/т.1 аркуш спр.13-29/.

Відповідач 1 - Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України діє на підставі положення про Державну фіскальну службу та керуючись Податковим кодексом України.

Відповідач 2 - Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС України діє на підставі положення про Державну фіскальну службу та керуючись Податковим кодексом України.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Так судом встановлено, що у період з 30 березня 2016 року по 29 червня 2016 року Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України була проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 липня 2012 року по 31 грудня 2015 року, валютного та іншого законодавства за період з 1 липня 2012 року по 31 грудня 2015 року.

За результатами вказаної перевірки було складено Акт від 21 липня 2016 року № 422/28-0346-05763599 /том 1 аркуш спр.30-131/.

На підставі акту перевірки встановлено порушення податкового законодавства, а саме :

- норм податкового законодавства пункту 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1, 200.3 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту на загальну суму 20902331 грн.;

- пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено суму ПДВ, заявленого до відшкодування на загальну суму 20528958 грн./том 1 аркуш. спр.127-128/.

Не погодившись із висновками акту перевірки № 422/28-0348/05763599 від 21 липня 2016 року, позивачем подано заперечення на акт №015/1420 від 27 липня 2016 року /том 1 аркуш спр.132-139/.

За результатами розгляду заперечень відповідачем-1, було складено відповідь на заперечення № 7716/10/28-03-46 від 3 серпня 2016 року, якою висновки акту перевірки № 422/28-0348/05763599 від 21 липня 2016 року частково змінено в частині заниження податку на прибуток за період, що перевірявся /том 1 аркуш спр.140-144/.

8 серпня 2016 року відповідачем -1 на підставі висновків акту перевірки № 422/28-0348/05763599 від 21 липня 2016 року, за порушення позивачем пункту 198.1 статті 198, пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, було прийнято податкове повідомлення-рішення: форми «В4» №000234300, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ на загальну суму 11734601 грн., у тому числі по періодах: липень 2013 року на суму 1577086 грн., серпень 2013 року на суму 966640 грн., вересень 2013 року на суму 105922 грн., жовтень 2013 року на суму 211667 грн., листопад 2013 року на суму 62370 грн., грудень 2013 року на суму 28766 грн., січень 2014 року на суму 300025 грн., лютий 2014 року на суму 119959 грн., березень 2014 року на суму 176222 грн., квітень 2014 року на суму 106433 грн., травень 2014 року на суму 143197 грн., червень 2014 року на суму 155175 грн., липень 2014 року на суму 455491 грн., серпень 2014 року на суму 402300 грн., вересень 2014 року на суму 51700 грн., жовтень 2014 року на суму 833948 грн., листопад 2014 року на суму 892711 грн., грудень 2014 року на суму 463987 грн., січень 2015 року на суму 373347 грн., лютий 2015 року на суму 458369 грн., березень 2015 року на суму 518428 грн., квітень 2015 року на суму 1444062 грн., травень 2015 року на суму 43232 грн., червень 2015 року на суму 104423 грн., липень 2015 року на суму 1088560 грн., серпень 2015 року на суму 435341 грн., листопада 2015 року на суму 126252 грн., грудень 2015 року на суму 9338 грн./том 1 аркуш спр. 145/.

Крім того, 8 серпня 2016 року першим відповідачем на підставі висновків акту перевірки № 422/28-0348/05763599 від 21 липня 2016 року, за порушення позивачем пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188 пункту 198.1, 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, було прийнято податкове повідомлення-рішення: форми «В1» №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 12437644 грн. та штрафні (фінансові) санкції на суму 6218822 грн./том 1 аркуш спр. 146/.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач до Офісу великих платників податків ДФС подав скаргу від 23 серпня 2016 року № 015/1570/том 1 аркуш спр. 147-153/.

За результатами розгляду скарги Офіс великих платників податків ДФС прийняв рішення від 16 вересня 2016 року № 3502/10/28-10-10-4-33, яким податкові повідомлення-рішення від 8 серпня 2016 року залишив без змін, а скаргу без задоволення/том 1 аркуш спр. 154-160/.

Отже, не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся в суд.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність прийнятих ним податкових повідомлень - рішень виходячи з наступного.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків(пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України).

На підставі направлення від 29 березня 2016 року № 6-19, згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 , статті 77 Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на 1 квартал 2016 року була проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 липня 2012 року по 31 грудня 205 року, валютного та іншого законодавства за період з 1 липня 2012 року по 31 грудня 2015 року відповідно до затвердженого плату перевірки.

Як вбачається з акту перевірки, підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень став висновок податкового органу про те, що господарські операції між позивачем та його постачальниками не спрямовані на настання реальних подій, оскільки відсутній факт отримання товару від контрагентів-постачальників по ланцюгу постачання. /том 1 аркуш спр.43/.

Суд не погоджується з такими висновками податкового органу, з таких підстав.

Згідно усталеної позиції Верховного Суду України та Вищого адміністративного суду України при розгляді справ даної категорії судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій Публічного акціонерного товариства "Новокраматорський машинобудівний завод" з його контрагентами, мету придбання та обставини використання придбаних товарів/послуг у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції та умисел з боку позивача.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність це - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.191 п.14.1 ст.14 14 Податкового кодексу України зазначено, що постачання товарів це будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Відповідно до підпункту 14.1.231 Кодексу вбачається, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з абзацом другим пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Так, 9 жовтня 2014 року між позивачем як покупцем та ТОВ «Мега-Лит-7» як постачальником укладено договір № 029/5525-14. Відповідно до п.1.1 зазначеного договору постачальник зобов'язується передати покупцю в установлені строки феросплавну продукцію, вказану в специфікації № 1, яка є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язується прийняти її та оплатити в порядку, який установлений даним договором/том 1 аркуш спр.161-163/.

Згідно умов договору, ТОВ «Мега-Лит-7» поставило позивачу товарно-матеріальні цінності визначені в специфікаціях та додаткових угодах для використання у виробничому циклі Позивача /том 1 аркуш спр.164-190/.

Вищенаведений договір поставки є чинним, не був визнаний судом недійсним та був діючими на момент, виниклих правовідносин.

На підтвердження виконання договору від 9 жовтня 2014 року, позивачем надано наступні документи: податкові, видаткові накладні від 6 березня 2015 року на суму 519117 грн. 60 коп., у тому числі податок на додану вартість (далі - ПДВ) на суму 86519 грн. 60 коп., від 10 березня 2015 року на суму 244301 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ на суму 40716 грн. 90 коп., від 10 березня 2015 року у сумі 305461 грн. 20 коп., у тому числі ПДВ на суму 50910 грн. 20 коп., від 13 березня 2015 року на суму 225514 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ на суму 37585 грн. 80 коп., від 14 квітня 2015 року на суму 402772 грн. 50 коп., у тому числі ПДВ на суму 67128 грн. 75 коп., на суму 635046 грн., у тому числі ПДВ на суму 105841 грн., на суму 917376 грн. 84 коп., у тому числі ПДВ на суму 152896 грн. 14 коп., від 17 квітня 2015 року на суму 70761 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ на суму 11793 грн. 60 коп., на суму 135167 грн. 76 коп., у тому числі ПДВ на суму 22527 грн. 96 коп., на суму 276501 грн., у тому числі ПДВ на суму 46083 грн. 50 коп., на суму 474774 грн., у тому числі ПДВ на суму 79129 грн., на суму 610432 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ на суму 101738 грн. 80 коп., на суму 1528961 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ на суму 254826 грн. 90 коп., від 22 квітня 2015 року на суму 495054 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ на суму 82509 грн. 10 коп., на суму 504810 грн., у тому числі ПДВ на суму 84135 грн., на суму 897635 грн. 70 коп., у тому числі ПДВ на суму 149605 грн. 95 коп., від 23 квітня 2015 року на суму 93762 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ на суму 15627 грн. 10 коп., від 24 квітня 2015 року на суму 127672 грн. 20 коп., у тому числі ПДВ на суму 21278 грн. 70 коп., на суму 192339 грн., у тому числі ПДВ на суму 32056 грн. 50 коп., на суму 198900 грн., у тому числі ПДВ на суму 33150 грн., на суму 373491 грн., у тому числі ПДВ на суму 62248 грн. 50 коп., від 29 квітня 2015 року на суму 248358 грн., у тому числі ПДВ на суму 41393 грн., на суму 480556 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ на суму 80092 грн. 80 коп., від 7 травня 2015 року на суму 186662 грн. 02 коп., у тому числі ПДВ на суму 31110 грн. 34 коп., від 28 травня 2015 року на суму 72731 грн. 52 коп., у тому числі ПДВ на суму 12121 грн. 92 коп., від 5 червня 2015 року на суму 626535 грн., у тому числі ПДВ на суму 104422 грн. 50 коп., від 3 липня 2015 року на суму 804029 грн. 04 коп., у тому числі ПДВ на суму 134004 грн. 84 коп., від 6 липня 2015 року на суму 843154 грн. 92 коп., у тому числі ПДВ на суму 140525 грн. 82 коп., від 7 липня 2015 року на суму 248844 грн. 96 коп., у тому числі ПДВ на суму 41474 грн. 16 коп., на суму 370023 грн. 60 коп., від 8 липня 2015 року на суму 228364 грн. 20 коп., від 10 липня 2015 року на суму 234939 грн., у тому числі ПДВ на суму 39156 грн. 50 коп., на суму 1473101 грн. 04 коп., у тому числі ПДВ на суму 245516 грн. 84 коп., від 4 серпня 201 року на суму 203571 грн. 44 коп., у тому числі ПДВ на суму 33930 грн. 24 коп., від 5 серпня 2015 року на суму 79501 грн. 32 коп., у тому числі ПДВ на суму 13250 грн. 22 коп., на суму 194817 грн. 24 коп., у тому числі ПДВ на суму 32469 грн. 54 коп., від 10 жовтня 2014 року на суму 27507 грн. 35 коп., у тому числі ПДВ на суму 4584 грн. 56 коп., на суму 162378 грн. 72 коп., у тому числі ПДВ на суму 27063грн. 12 коп., на суму 168829 грн. 44 коп., у тому числі ПДВ на суму 28138 грн. 24 коп., від 16 жовтня 2014 року на суму 50537 грн. 76 коп., у тому числі ПДВ на суму8422 грн. 96 коп., на суму 93670 грн. 55 коп., у тому числі ПДВ на суму 15611 грн. 76 коп., від 31 жовтня 2014 року на суму 4492 грн. 88 коп., у тому числі ПДВ на суму 7415 грн. 48 коп., на суму 73128 грн. 05 коп., у тому числі ПДВ на суму 12188 грн. 01 коп., від 11 листопада 2014 року на суму 1146573 грн., у тому числі ПДВ на суму 191095 грн. 50 коп., від 12 листопада 2014 року на суму 613683 грн., у тому числі ПДВ на суму 102280 грн. 50 коп., від 14 листопада 2014 року на суму 10788 грн. 24 коп., у тому числі ПДВ на суму 17298 грн. 04 коп., від26 листопада 2014 року на суму 1808044 грн. 20 коп., у тому числі ПДВ на суму 30340 грн. 70 коп., від 13 січня 2015 року на суму 243880 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ на суму 40646 грн. 80 коп., від 15 січня 2015 року на суму 23892 грн. 72 коп., у тому числі ПДВ на суму 3982 грн. 12 коп., на суму 89170 грн. 56 коп., у тому числі ПДВ на суму 14861 грн. 76 коп., на суму 179216 грн. 64 коп., у тому числі ПДВ на суму 29869 грн. 44 коп., на суму 204160 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ на суму 34026 грн. 80 коп., на суму 326082 грн. 96 коп., у тому числі ПДВ на суму 54347 грн. 16 коп., на суму 878421 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ на суму 146403 грн. 60 коп., від 16 січня 2015 року на суму 7308 грн., у тому числі ПДВ на суму 1218 грн., на суму 37696 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ на суму 6282 грн. 80 коп., від 17 січня 2015 року на суму 39312 грн., у тому числі ПДВ на суму 6552 грн., від 26 січня 2015 року на суму 91882 грн. 56 коп., у тому числі ПДВ на суму 15313 грн. 76 коп., від 30 січня 2015 року на суму 119056 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ на суму 19842грн. 80 коп., від 3 лютого 2015 року на суму 16572 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ на суму 2762 грн. 10 коп., на суму 30472 грн. 20 коп., у тому числі ПДВ на суму5078 грн. 70 коп., на суму 66941 грн. 28 коп., у тому числі ПДВ на суму 11156 грн. 88 коп., на суму 593555 грн. 76 коп., у тому числі ПДВ на суму 98925 грн. 96 коп., на суму 540192 грн., у тому числі ПДВ на суму 90032 грн., на суму 794400 грн., у тому числі ПДВ на суму 132400 грн., від 5 лютого 2015 року на суму 182382 грн., у тому числі ПДВ на суму 30397 грн., на суму 214416 грн. 72 коп., у тому числі ПДВ на суму 35736 грн. 12 коп., від 12 лютого 2015 року на суму 52260 грн. 24 коп., у тому числі ПДВ на суму 8710 грн. 04 коп., від 17 лютого 2015 року на суму 259023 грн. 12 коп., у тому числі ПДВ на суму 43170 грн. 52 коп., від 2 березня 2015 року на суму 22464 грн., у тому числі ПДВ на суму 3744 грн., на суму 25740 грн., у тому числі ПДВ на суму 4290 грн., на суму 117493 грн. 20 коп., у тому числі ПДВ на суму 19582 грн. 20 коп., від 5 березня 2015 року на суму 197757 грн., у тому числі ПДВ на суму 32959 грн. 50 коп., на суму 530637 грн., у тому числі ПДВ на суму 88439 грн. 50 коп., від 6 березня 2015 року на суму 216253 грн. 09 коп., у тому числі ПДВ на суму 36042 грн. 18 коп., на суму 248568 грн. 35 коп., у тому числі ПДВ на суму 41428 грн. 06 коп., на суму 457257 грн., у тому числі ПДВ на суму 76209 грн. 63 коп.; прибуткові ордера від 16 жовтня 2014 року № 855, від 20 жовтня 2014 року № 880, від 24 жовтня 2014 року № 909, від 21 жовтня 2014 року № 876, від 3 грудня 2014 року № 1079, від листопада 2014 року № 972, від 7 листопада 2014 року № 972, від 17 листопада 2014 року № 247, від 14 січня 2015 року № 59, від 1 грудня 2014 року № 258, від 16 січня 2015 року № 9, від 17 січня 2015 року № 15, від 17 січня 2015 року № 13, № 14, від 20 січня 2015 року № 17, № 16, від 26 січня 2015 року № 22, від 28 січня 2015 року № 25, від 2 лютого 2015 року № 27, від 5 лютого 2015 року № 31, № 30, № 29, від 9 лютого 2015 року № 35, № 36, 13 лютого 2015 року № 38, від 18 лютого 2015 року № 40, від 4 березня 2015 року № 50, № 51, № 52, від 10 березня 2015 року № 57, від 13 березня 2015 року № 323, № 339, № 322, № 58, від 16 березня 2015 року № 328, від 13 березня 2015 року № 59, від 18 березня 2015 року № 337, від 17 квітня 2015 року № 82,№ 83, № 84, від 24 квітня 2015 року № 542, від 27 квітня 2015 року № 87, № 86, від 28 квітня 2015 року № 89, № 88, від 23 квітня 2015 року № 85, від 27 квітня 2015 року № 93, від 28 квітня 2015 року № 90, № 92, від 6 травня 2015 року № 102, № 100, від 13 травня 205 року № 577, від 4 червня 2015 року № 122, від 12 червня 2015 року № 124, від 7 липня 2015 року № 140, № 145, № 703, № 142, від 10 липня 2015 року № 148, № 152, від 10 липня 2015 року № 151, від 6 серпня 2015 року № 815, від 14 серпня 205 року № 849, № 851; товарно-транспортні накладні від 6 березня 2015 року, 10 березня 2015 року, від 10 березня 2015 року, від 13 березня 2015 року, від 14 квітня 2015 року, від 17 квітня 2015 року, від 22 квітня 2015 року, від 23 квітня 2015 року, від 24 квітня 2015 року, від 29 квітня 2015 року, від 7 травня 2015 року, від 28 травня 2015 року, від 3 липня 2015 року, від 6 липня 2015 року, від 7 липня 2015 року, від 8 липня 2015 року, від 10 липня 2015 року, від 4 серпня 2015 року, від 5 серпня 2015 року, від 10 жовтня 2014 року, від 16 жовтня 2014 року, від 31 жовтня 2014 року, від 11 листопада 2014 року, від 12 листопада 2014 року, від 14 листопада 2014 року, від26 листопада 2014 року, від 16 січня 2015 року, від 17 січня 2015 року, від 26 січня 2015 року, від 30 січня 2015 року, від 3 лютого 2015 року, від 12 лютого 2015 року, від 17 лютого 2015 року, від 2 березня 2015 року, від 5 березня 2015 року.

Розрахунок за отримані товари були здійснені у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями від 21 жовтня 2014 року № 14252, від 19 листопада 2014року № 15629, № 15628, від 27 жовтня 2014 року № 14477, від 11 грудня 2014 року № 16786, від 21 листопада 2014 року № 15736, від 19 листопада 2014року № 15639, № 15640, від 17 січня 2015 року № 340, від 2 грудня 2014 року № 16257, від 30 січня 2015 року № 992, від 22 січня 2015 року № 562, від 26 січня 2015 року № 691, від 23 січня 2015 року № 637, від 17 лютого 2015 року № 1706, від 18 лютого 2015 року 1768, від 28січня 2015 року № 839, від 27 січня 2015 року № 804, від 13 лютого 2015 року № 1560, від 3 лютого 2015 року № 1090, від 11 лютого 2015року № 1415, від 13 лютого 2015 року № 1564, ід11 лютого 2015 року № 1422, від 23 лютого 2015 року № 1880, від 25 лютого 2015 року № 1964, від 16 лютого 2015 року № 1655, від 11лютого 2015 року № 1410, від 23 лютого 2015 року № 1879, від 26 лютого 2015 року № 2125, від 2 березня 2015 року № 2340, від 16 квітня 2015 року № 4312, від 7 травня 2015 року № 5035, від 13 березня 2015 року № 2654, від 30 березня 2015 року № 3474, від 2 квітня 2015 року № 3639, від 6 квітня 2015 року № 3772, від 25 березня 2015 року № 3232, від 30 березня 2015 року № 8482, від 27 березня 2015 року № 3374, від 23 березня 2015 року № 3138, від 30 березня 2015 року № 3441, № 3477, від 5 травня 2015 року № 4758, від 4 червня 2015 року № 6211, від 8 травня 2015 року № 5089, від 3 червня 2015 року № 6091, від 14 травня 2015 року № 5295, від 15 травня 2015 року № 5436, від4 червня 2015 року № 6214, від 11 червня 2015 року № 6619, № 6618, від 4 червня 2015 року № 6213, від 15 травня 2015 року № 5434, від 3 липня 2015 року № 7584, від 1 липня 2015 року № 9125, від 6 серпня 2015 року № 9427, від 5 серпня 2015 року № 9327, від 14 липня 2015 року № 8156, від 16 липня 2015 року № 8346, від 24 липня 2015 року № 8771, від 14 липня 2015 року № 8167, від 15 липня 2015 року № 8219, від 3 вересня 2015 року № 10699, від 10 вересня 2015 року № 11103.

Крім того, позивачем були надані сертифікати якості від 26 січня 2011 року, від 13 липня 2012 року/том 1 аркуш спр. 193-250/.

Поставлені ТОВ «МЕГА-ЛИТ-7» товарно-матеріальні цінності використані позивачем у власній господарській діяльності, а саме у його виробничому циклі, про що свідчать надані первинні бухгалтерські документи.

За наслідками господарської операції ТОВ «МЕГА-ЛИТ-7» видало позивачу податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчить відповідний витяг, що міститься в матеріалах справи.

Суму податку на додану вартість згідно вказаних податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту, що відобразив у відповідних податкових деклараціях в розрізі контрагентів, які подано до податкового органу, де в Додатку №5 до декларації , в розділі ІІ Податковий кредит визначено контрагента ТОВ «МЕГА-ЛИТ-7».

28 листопада 2013 року між позивачем як покупцем та ТОВ «РЕГІОН-ТРЕЙДИНГ» як продавцем укладено договір № 029/8340-13. Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору продавець зобов'язується передати покупцю у встановлені строки сировину кольорових металів, сплавів та феросплавну продукцію, вказаний в подальшому як товар, вказаний у специфікації № 1, яка є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язаний прийняти його та оплатити в порядку, установленому даним договором/том 3 а.с.61-63/.

Згідно умов договору, ТОВ «РЕГІОН-ТРЕЙДИНГ» продало позивачу товарно-матеріальні цінності визначені в специфікації та додаткових угодах для використання у виробничому циклі Позивача/том 3 аркуш спр.64-73/.

Вищенаведений договір поставки є чинним, не був визнаний судом недійсним та був діючими на момент, виниклих правовідносин.

На підтвердження виконання правочину поставки ТМЦ, позивачем надано наступні документи: податкові, видаткові накладні від 28 листопада 2013 року на суму 12417 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ на суму 2069 грн. 60 коп., від 26 грудня 2013 року на суму 32883 грн. 24 коп., у тому числі ПДВ на суму 5482 грн. 24 коп., а суму 40118 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ на суму 6686 грн. 40 коп., на суму 23322 грн. 96 коп., у тому числі ПДВ на суму 3887 грн. 16 коп., від 19 лютого 2014 року на суму 87320 грн. 16 коп., у тому числі ПДВ на суму 14553 грн. 36 коп., на суму 114055 грн. 44 коп., у тому числі ПДВ на суму 19009 грн. 24 коп., на суму 42046 грн. 32 коп., у тому числі ПДВ на суму 7007 грн. 72 коп., від 20 лютого 2014 року на суму 121386 грн. 24 коп., у тому числі ПДВ на суму 20231 грн. 04 коп., від 31 березня 2014 року на суму 300000 грн. 01 коп., у тому числі ПДВ на суму 50000 грн., від 15 травня 2015 року на суму 23151 грн. 96 коп., у тому числі ПДВ на суму 3858 грн. 66 коп., від 18 червня 2014 року на суму 60520 грн. 68 коп., у тому числі ПДВ на суму 10086 грн. 78 коп., від 20 червня 2014 року на суму 103955 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ на суму 17325 грн. 90 коп., від 24 червня 2014 року на суму 55029 грн. 96 коп., у тому числі ПДВ на суму 9171 грн. 66 коп., від 26 червня 2014 року на суму 81267 грн. 12 коп., у тому числі ПДВ на суму 13544 грн. 52 коп.; прибуткові ордера від 13 грудня 2013 року № 288, від 3 січня 2014 року № 3, № 4, № 5, від 21 лютого 2014 року № 204, № 205, від 31 березня 2014 року № 299, від 16 травня 2014 року № 102, від 20 червня 2014 року № 563, від 1 липня 2014 року № 588, № 589, № 587; сертифікати якості № 196, № 209, № 210, № 22330/1, № 92. Розрахунок за придбаний товар був здійснений у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями від 13 грудня 2013 року № 16932, від 12 лютого 2014 року № 1572, від 17 січня 2014 року № 478, від 16 січня 2014 року № 428, від 24 лютого 2014 року № 2160, від 25 лютого 2014 року № 2215, від 14 травня 2014 року № 14004, від 4 червня 2014 року № 7484, від 4 липня 2014 року № 8817, № 8808, № 8790, № 8788. Факт отримання товар також підтверджується листами журналу ВОХР за 28 листопада 2013 року, 26 грудня 2013 року, 19 лютого 2014 року, 20 лютого 2014 року, 31 березня 2014 року, 15 травня 2014 року, 18 червня 2014 року, 20 червня 2014 року, 24 червня 2014 року, 26 червня 2014 року/том 3 аркуш спр.76-147/.

Поставлені ТОВ «РЕГІОН-ТРЕЙДИНГ» ТМЦ використовувались позивачем в господарській діяльності, а саме у його виробничому циклі, про що свідчать надані первинні бухгалтерські документи.

Суму податку на додану вартість згідно вказаних податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту, що відобразив у відповідних податкових деклараціях в розрізі контрагентів, які подано до податкового органу, де в Додатку №5 до декларації , в розділі ІІ Податковий кредит визначено контрагента ТОВ «РЕГІОН-ТРЕЙДИНГ».

29 січня 2013 року між позивачем як покупцем та ТОВ «ВТП «МЕГАМЕТ» як постачальником укладено договір № 029/680-13. Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору продавець зобов'язується передати покупцю у встановлені строки сировину кольорових металів, сплавів та феросплавну продукцію, вказаний в подальшому як товар, вказаний у специфікації № 1, яка є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язаний прийняти його та оплатити в порядку, установленому даним договором/том 3 аркуш спр.148-150/.

Згідно умов договору, ТОВ «ВТП «МЕГАМЕТ» поставило позивачу товарно-матеріальні цінності визначені в специфікації та додаткових угодах для використання у виробничому циклі Позивача /том 3 аркуш спр.151-152/.

Вищенаведений договір поставки є чинним, не був визнаний судом недійсним та був діючими на момент, виниклих правовідносин.

На підтвердження виконання правочину поставки ТМЦ, позивачем надано наступні документи: податкові, видаткові накладні від 4 січня 2013 року на суму 14400 грн., у тому числі ПДВ на суму 2400 грн., від 15 січня 2013 року на суму 131658 грн. 36 коп., у тому числі ПДВ на суму 21943 грн. 06 коп., від 1 лютого 2013 року на суму 81392 грн. 10 коп., у тому числі ПДВ на суму 13565 грн. 35 коп.,від 8 лютого 2013 року на суму 82028 грн. 10 коп., у тому числі ПДВ на суму 13671 грн. 35 коп., від 13 лютого 2013 року на суму 91440 грн., у тому числі ПДВ на суму 15240 грн., на суму 93094 грн. 50 коп., у тому числі ПДВ на суму 15515 грн. 75 коп., від 19 лютого 2013 року на суму 210945 грн. 30 коп., у тому числі ПДВ на суму 35157 грн. 55 коп., від 26 лютого 2013 року на суму 29430 грн. 90 коп., у тому числі ПДВ на суму 4905 грн. 15 коп., від 21 січня 2014 року на суму 976849 грн. 92 коп., у тому числі ПДВ на суму 162808 грн. 32 коп.; прибуткові ордери від 11 січня 2013 року № 10, від 17 січня 2013 року № 12, від 6 лютого 2013 року № 36, від 18 лютого 2013 року № 42, № 43, від 21 лютого 2013 року № 46, від 28 лютого 2013 року № 55, від 22 січня 2014 року № 17; сертифікати якості № 2, № 5, № 8, № 14, № 15, № 15/1, № 21, № 23, № 4. Розрахунок за отриманий товар був здійснений у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями від 25 січня 2013 року № 836, від 12 лютого 2013 року № 1522, від 1 березня 2013 року № 2413, від 22 березня 2013 року № 3325, від 28 лютого 2013 року № 2325, від 11 березня 2013 року № 2724, від 12 березня 2013 року № 2776, від 13 березня 2013 року № 2900, від 29 січня 2014 року № 875. Крім того, факт виконання умов договору, а саме його транспортування підтверджуються листами журналу ВОХР за 4 січня 2013 року, 15 сіня 2013 року, 1 лютого 2013 року, 8 лютого 2013 року, 13 лютого 2013 року, 19 лютого 2013 року, 26 лютого 2013 року, 21 січня 2014 року/ том 3 аркуш спр.155-160/.

Поставлені ТОВ «ВТП «МЕГАМЕТ» товарно-матеріальні цінності використовувались позивачем в господарській діяльності, а саме у його виробничому циклі, про що свідчать надані первинні бухгалтерські документи.

За наслідками господарської операції ТОВ «ВТП «МЕГАМЕТ» видало позивачу податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суму податку на додану вартість згідно вказаних податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту, що відобразив у відповідних податкових деклараціях в розрізі контрагентів, які подано до податкового органу, де в Додатку №5 до декларації , в розділі ІІ Податковий кредит визначено контрагента ТОВ «ВТП «МЕГАМЕТ».

17 січня 2014 року між ТОВ «МЕГА-МЕТАЛЛ СКЛО» як постачальником та позивачем як покупцем укладено договір № 029/255-14. Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору Постачальник зобов'язується передати Покупцю в установлені строки сировину кольорових металів, сплавів та феросплавну продукцію, указану в специфікації № 1, яка є невід'ємною частиною даного договору, а Покупець зобов'язаний прийняти товар і оплатити його на умовах, встановлених даним Договором/том 3 а.с.161-163/.

Кім того, 22 червня 2012 року між позивачем як покупцем та ТОВ «МЕГА-МЕТАЛЛ СКЛО» як продавцем укладено договір № 029/4657-12. Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору Постачальник зобов'язується передати Покупцю в установлені строки сировину кольорових металів, сплавів та феросплавну продукцію, указану в специфікації № 1, яка є невід'ємною частиною даного договору, а Покупець зобов'язаний прийняти товар і оплатити його на умовах, встановлених даним Договором/том 3 а.с.169-171/.

Згідно умов договору, ТОВ «МЕГА-МЕТАЛЛ СКЛО» поставило позивачу товарно-матеріальні цінності визначені в специфікаціях та додаткових угодах для використання у виробничому циклі Позивача /том 3 а.с.164-168, 172-190/.

Вищенаведені договори є чинними, не були визнані судом недійсними та були діючими на момент, виниклих правовідносин.

На підтвердження виконання правочинів поставки ТМЦ, позивачем надано наступні документи: податкові, видаткові накладні від 4 січня 2013 року на суму 49683 грн. 48 коп., у тому числі ПДВ на суму 8280 грн. 58 коп., на суму 128537 грн. 64 коп., у тому числі ПДВ на суму 21422 грн. 94 коп., від 1 лютого 2013 року на суму 326014 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ на суму 54335 грн. 80 коп., від 20 лютого 2013 року на суму 80513 грн. 64 коп., у тому числі ПДВ на суму 8468 грн. 94 коп., на суму 169825 грн. 20 коп., у тому числі ПДВ на суму 28304 грн. 20 коп., від 13 березня 2013 року на суму 237168 грн. 36 коп., у тому числі ПДВ на суму 39528 грн. 06 коп., від 26 березня 2013 року на суму 192741 грн. 12 коп., у тому числі ПДВ на суму 32123 грн. 52 коп., від 2 квітня 2013 року на суму 163706 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ на суму 27284 грн. 40 коп., від 3 квітня 2013 року на суму 161801 грн. 64 коп., у тому числі ПДВ на суму 26966 грн. 94 коп., на суму 200290 грн. 26 коп., у тому числі ПДВ на суму 33381 грн. 71 коп., на суму 687884 грн. 82 коп., у тому числі ПДВ на суму 114647 грн. 47 коп., від 4 квітня 2013 року на суму 360419 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ на суму 60069 грн. 90 коп., від 9 квітня 2013 року на суму 680973 грн. 72 коп., у тому числі ПДВ на суму 113495 грн. 62 коп., від 19 квітня 2013 року на суму 227905 грн. 92 коп., на суму 371224 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ на суму 61870 грн. 80 коп., від 30 квітня 2013 року на суму 185127 грн. 66 коп., у тому числі ПДВ на суму30854 грн. 61 коп., від 14 травня 2013 року на суму 55827 грн. 90 коп., у тому числі ПДВ на суму 9304 грн. 65 коп., на суму 178364 грн. 70 коп., у тому числі ПДВ на суму 29727 грн. 45 коп., від 21 травня 2013 року на суму 222608 грн. 64 коп., у тому числі ПДВ на суму 37101 грн. 44 коп., від 31 травня 2013 року на суму 91394 грн. 28 коп., у тому числі ПДВ на суму 15232 грн. 38 коп., на суму 93643 грн. 56 коп., у тому числі ПДВ на суму 15607 грн. 26 коп., на суму 126654 грн. 84 коп., у тому числі ПДВ на суму 21109 грн. 14 коп., від 20 червня 2013 року на суму 104214 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ на суму 17369 грн. 10 коп., від 25 червня 2013 року на суму 142866 грн. 36 коп., у тому числі ПДВ на суму 23811 грн. 06 коп., на суму 149221 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ на суму 24870 грн. 30 коп., від 2 липня 2013 року на суму 57380 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ на суму 9563 грн. 40 коп., від 4 липня 2013 року на суму 166273 грн. 38 коп., у тому числі ПДВ на суму 27712 грн. 23 коп., від 5 липня 2013 року на суму 438649 грн. 50 коп., у тому числі ПДВ на суму 73108 грн. 25 коп., від 9 липня 2013 року на суму 165700 грн. 08 коп., у тому числі ПДВ на суму 27616 грн. 68 коп., від 11 липня 2013 року на суму 139650 грн. 24 коп., у тому числі ПДВ на суму 23275 грн. 04 коп., від 17 липня 2013 року на суму 46163 грн. 52 коп., у тому числі ПДВ на суму 7693 грн. 92 коп., на суму 47108 грн. 88 коп., у тому числі ПДВ на суму 7851 грн. 48 коп., на суму 57776 грн. 70 коп., у тому числі ПДВ на суму 9629 грн. 45 коп., від 19 липня 2013 року на суму 140835 грн. 24 коп., у тому числі ПДВ на суму 23472 грн. 54 коп., від 9 серпня 2013 року на суму 230488 грн. 50 коп., у тому числі ПДВ на суму 38414 грн. 75 коп., на суму 278625 грн. 12 коп., у тому числі ПДВ на суму 46437 грн. 52 коп., від 23 серпня 2013 року на суму 63341 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ на суму 10556 грн. 90 коп., на суму 246600 грн., у тому числі ПДВ на суму 41100 грн., від 30 серпня 2013 року на суму 197910 грн. 96 коп., у тому числі ПДВ на суму 32985 грн. 16 коп., від 3 вересня 2013 року на суму 75720 грн. 72 коп., у тому числі ПДВ на суму 12620 грн. 12 коп., від 4 вересня 2013 року на суму 70352 грн. 46 коп., у тому числі ПДВ на суму 11725 грн. 41 коп., від 24 вересня 2013 року на суму 198060 грн. 54 коп., у тому числі ПДВ на суму 33010 грн. 09 коп., від 25 вересня 2013 року на суму 82385 грн. 34 коп., у тому числі ПДВ на суму 13730 грн. 89 коп., від 8 жовтня 2013 року на суму 98174 грн. 59 коп., у тому числі ПДВ на суму 16362 грн. 43 коп., від 21 жовтня 2013 року на суму 115575 грн. 94 коп., у тому числі ПДВ на суму 19262 грн. 66 коп., на суму 370 грн. 616 грн. 64 коп., у тому числі ПДВ на суму 61769 грн. 44 коп., від28 жовтня 2013 року на суму 24531 грн. 36 коп., у тому числі ПДВ на суму 4088 грн. 56 коп., на суму 72401 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ на суму 12066 грн. 90 коп., на суму 159782 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ на суму 26630 грн. 40 коп., від 31 жовтня 2013 року на суму 187245 грн., у тому числі ПДВ на суму 31207 грн. 50 коп., від 5 листопада 2013 року на суму 11844 грн. 05 коп., у тому числі ПДВ на суму 1974 грн. 01 коп., від 5 листопада 2013 року на суму 90227 грн. 12 коп., у тому числі ПДВ на суму 15037 грн. 85 коп., від 14 листопада 2013 року на суму 84901 грн. 04 коп., у тому числі ПДВ на суму 14150 грн. 17 коп., від 25 листопада 2013 року на суму 226325 грн. 11 коп., у тому числі ПДВ на суму 37720 грн. 85 коп., від 16 грудня 2013 року на суму 172598 грн. 28 коп., у тому числі ПДВ на суму 28766 грн. 38 коп., від 26 грудня 2013 року на суму 174445 грн. 76 коп., у тому числі ПДВ на суму 29074 грн. 29 коп., від 21 січня 2014 року на суму 150307 грн. 20 коп., у тому числі ПДВ на суму 25051 грн. 20 коп., на суму 175896 грн. 96 коп., у тому числі ПДВ на суму 29316 грн. 16 коп., від 31 січня 2014 року на суму 179471 грн. 04 коп., від 29911 грн. 84 коп., від 13 лютого 2014 року на суму 93529 грн. 92 коп., у тому числі ПДВ на суму 15588 грн. 32 коп., від 25 лютого 2014 року на суму 81942 грн. 72 коп., у тому числі ПДВ на суму 13657 грн. 12 коп., від 6 березня 2014 року на суму 168340 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ на суму 28056 грн. 80 коп., від 7 березня 2014 року на суму 452067 грн. у тому числі ПДВ на суму 75344 грн. 50 коп., від 14 березня 2014 року на суму 197592 грн. 78 коп., у тому числі ПДВ на суму 32932 грн. 13 коп., від 18 березня 2014 року на суму 89923 грн. 20 коп., у тому числі ПДВ на суму 14987 грн. 20 коп., від 21 березня 2014 року на суму 149409 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ на суму 24901 грн. 60 коп., від 31 березня 2014 року на суму 30430 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ на суму 5071 грн. 80 коп., на суму 34687 грн.26 коп., на суму 58280 грн. 76 коп., у тому числі ПДВ на суму 9713 грн. 46 коп., на суму 58550 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ на суму 9758 грн. 40 коп., від 10 квітня 2014 року на суму 15119 грн. 10 коп., у тому числі ПДВ на суму 2519 грн. 85 коп., на суму 57876 грн. 30 коп., у тому числі ПДВ на суму 9646 грн. 05 коп., на суму 156648 грн. 42 коп., у тому числі ПДВ на суму 26108 грн. 07 коп., від 15 квітня 2014 року на суму 21031 грн. 92 коп., у тому числі ПДВ на суму 3505 грн. 32 коп., на суму 57972 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ на суму 9662 грн. 10 коп., на суму 58165 грн. 20 коп., у тому числі ПДВ на суму 9694 грн. 20 коп., від 22 квітня 2014 року на суму 58935 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ на суму 9822 грн. 60 коп., на суму 59031 грн. 90 коп., у тому числі ПДВ на суму 9838 грн. 65 коп., на суму 59185 грн. 98 коп., у тому числі ПДВ на суму 9864 грн. 33 коп., на суму 59224 грн. 50 коп., у тому числі ПДВ на суму 9870 грн. 75 коп., на суму 59243 грн. 76 коп., у тому числі ПДВ на суму 9873 грн. 96 коп., на суму 59494 грн. 14 коп., у тому числі ПДВ на суму 9915 грн. 69 коп., на суму 59513 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ на суму 9918 грн. 90 коп., на суму 59532 грн. 66 коп., у тому числі ПДВ на суму 9922 грн. 11 коп., на суму 59571 грн. 18 коп., у тому числі ПДВ на суму 9928 грн. 53 коп.,на суму 59706 грн., у тому числі ПДВ на суму 9951 грн., на суму 59898 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ на суму 9983 грн. 10 коп., від 20 травня 2014 року на суму 36594 грн., у тому числі ПДВ на суму 6099 грн., на суму 59725 грн. 26 коп., у тому числі ПДВ на суму 9954 грн. 21 коп., від 21 травня 2014 року на суму 48150 грн., у тому числі ПДВ на суму 8025 грн., на суму 59860 грн. 08 коп., у тому числі ПДВ на суму 9976 грн. 68 коп., від 22 травня 2014 року на суму 31331 грн. 10 коп., у тому числі ПДВ на суму 5221 грн. 85 коп., на суму 59243 грн. 76 коп., у тому числі ПДВ на суму 9873 грн. 96 коп., на суму 59763 грн. 78 коп., у тому числі ПДВ на суму 9960 грн. 63 коп., на суму 59994 грн. 90 коп., у тому числі ПДВ на суму 9999 грн. 15 коп., на суму 110758 грн. 75 коп., у тому числі ПДВ на суму 18459 грн. 79 коп., на суму 117902 грн. 70 коп., 19650 грн. 45 коп., від 23 травня 2014 року на суму 30334 грн. 50 коп., у тому числі ПДВ на суму 5055 грн. 75 коп., від 18 червня 2014 року на суму 564056 грн. 94 коп., у тому числі ПДВ на суму 94009 грн. 49 коп., від 24 червня 2014 року на суму 84374 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ на суму 14062 грн. 40 коп., на суму 1877621 грн. 02 коп., у тому числі ПДВ на суму 31293 грн. 50 коп., на суму 408302грн. 64 коп., у тому числі ПДВ на суму 68050 грн. 44 коп., від 25 червня 2014 року на суму 16177 грн. 92 коп., у тому числі ПДВ на суму 2696 грн. 32 коп., на суму 101576 грн. 64 коп., у тому числі ПДВ на суму 16929 грн. 44 коп., на суму 399962 грн. 02 коп., у тому числі ПДВ на суму 66660 грн. 34 коп., від 87774 грн. 72 коп., у тому числі ПДВ на суму 14629 грн. 12 коп., від 27 червня 2014 року на суму 81227 грн. 52 коп., у тому числі ПДВ на суму 13537 грн. 92 коп., на суму 421484 грн. 40коп., у тому числі ПДВ на суму 70247 грн. 40 коп., від 11 липня 2014 року на суму 10524 грн. 48 коп., у тому числі ПДВ на суму 1754 грн. 08 коп., на суму 76739 грн. 52 коп., у тому числі ПДВ на суму 12789 грн. 92 коп., на суму 100326 грн. 24 коп., у тому числі ПДВ на суму 16721 грн. 04 коп., на суму 241584 грн. 84 коп., у тому числі ПДВ на суму 40264 грн. 14 коп., на суму 365726 грн. 66 коп., у тому числі ПДВ на суму 60954 грн. 44 коп., від 14 липня 2014 року на суму 123892 грн. 66 коп., у тому числі ПДВ на суму 20648 грн. 78 коп., на суму 239044 грн. 04 коп., у тому числі ПДВ на суму 39840 грн. 67 коп., від 29 липня 2014 року на суму 278834 грн. 22 коп., у тому числі ПДВ на суму 46472 грн., від 13 серпня 2014 року на суму 480152 грн. 64 коп., у тому числі ПДВ на суму 80025 грн. 44 коп., на суму 496972 грн. 08 коп., у тому числі ПДВ на суму 82828 грн. 68 коп., від 3 вересня 2014 року на суму 92097 грн. 82 коп., у тому числі ПДВ на суму 15349 грн. 64 коп., на суму 94385 грн. 28 коп., у тому числі ПДВ на суму 15730 грн. 88 коп., на суму 123718 грн. 32 коп., у тому числі ПДВ на суму 20619 грн. 72 коп., від 22 вересня 2014 року на суму 53216 грн. 74 коп., у тому числі ПДВ на суму 8869 грн. 46 коп., на суму 129005 грн. 50 коп., у тому числі ПДВ на суму 21500 грн. 92 коп., на суму 419583 грн. 90 коп., у тому числі ПДВ на суму 69930 грн. 65 коп., на суму 435379 грн. 12 коп., у тому числі ПДВ на суму 72563 грн. 19 коп., від 10 жовтня 2014 року на суму 438850 грн. 12 коп., у тому числі ПДВ на суму 73141 грн. 69 коп., від 16 жовтня 2014 року на суму 250488 грн., у тому числі ПДВ на суму 41748 грн., на суму 275737 грн. 36 коп., у тому числі ПДВ на суму 45956 грн. 23 коп., від 11 листопада 2014 року на суму 190093 грн. 06 коп., у тому числі ПДВ на суму 31682 грн. 18 коп., від 14 листопада 2014 року на суму 120046 грн. 50 коп., у тому числі ПДВ на суму 20007 грн. 75 коп., від 17 листопада 2014 року на суму 196386 грн. 76 коп., у тому числі ПДВ на суму 32731 грн. 13 коп., від 19 листопада 2014 року на суму 35664 грн. 30 коп., у тому числі ПДВ на суму 5944 грн. 05 коп., на суму 35993 грн., 10 коп., у тому числі ПДВ на суму 5998 грн. 85 коп., на суму 78041 грн. 04 коп., у тому числі ПДВ на суму 13006 грн. 84 коп., від 26 листопада 2014 року на суму 139857 грн. 84 коп., у тому числі ПДВ на суму 23309 грн. 64 коп., на суму 257721 грн. 36 коп., у тому числі ПДВ на суму 42953 грн. 56 коп.; прибуткові ордери від 10 січня 2013 року № 44, від 6 лютого 2013 року № 35, від 21 лютого 2013 року № 47, № 48, від 15 березня 2013 року № 62, від 1 квітня 2013 року № 69, від 3 квітня 2013 року № 71, від 5 квітня 2013 року № 74, № 75, № 76, № 77, від 11 квітня 2013 року № 81, від 23 квітня 2013 року № 91, № 90, від 7 травня 2013 року № 102, від 15 травня 2013 року № 109, від 22 травня 2013 року № 119, від 7 червня 2013 року № 132, № 133, № 134, від 21 червня 2013 року № 149, від 1 липня 2013 року № 156, від 5 липня 2013 року № 161, від 9 липня 2013 року № 171, № 169, від 10 липня 2013 року № 172, від 12 липня 2013 року № 175, від 19 липня 2013 року № 184, № 183, № 185, від 22 липня 2013 року № 187, від 13 серпня 2013 року № 209, № 208, від 28 серпня 2013 року № 220, № 221, від 3 вересня 2013 року № 223, від 1 жовтня 2013 року № 239, № 240, № 244, № 245, від 11 жовтня 2013 року № 1251,від 24 жовтня 2013 року № 263, № 262, від 31 жовтня 2013 року № 269, № 270, від 4 листопада 2013 року № 271, від 8 листопада 2013 року № 1337, № 274, від 18 листопада 2013 року № 281, від3 січня 2014 року № 1, від 21 грудня 2013 року № 298, від 3 січня 2014 року № 2, від 22 січня 2014 року № 19, від 4 лютого 2013 року № 25, від 17 лютого 2014 року № 38, від 26 лютого 2014 року № 49, від 11 березня 2013 року № 53, № 54, від 18 березня 2014 року № 61, від 19 березня 2014 року № 62, від 25 березня 2014 року № 64,від 1 квітня 2014 року № 68, від 14 квітня 2014 року № 74, від 11 квітня 2014 року № 72, від 17 квітня 2014 року № 78, від 22 квітня 2014 року № 87, від 22 травня 2014 року № 106, № 105, від 23 травня 2014 року № 110, № 108, № 109, № 111, від 27 травня 2014 року № 113, від 18 червня 2014 року № 136, від 23 червня 2014 року № 143, від 1 липня 2014 року № 582, № 146, № 584, № 145, № 585, від 1 червня 2014 року № 586, від 2 липня 2014 року № 147, від 14 липня 2014 року № 155, № 615, № 153, № 154, від 16 липня 2014 року № 158, від 1 серпня 2014 року № 165, від 15 серпня 2014 року № 186, № 187, від 5 вересня 2014 року № 208, № 206, № 207, від 1 жовтня 2014 року № 218, від 24 вересня 2014 року № 214, від 1 жовтня 2014 року № 217, від 24 вересня 2014 року № 214, від 14 жовтня 2014 року № 223, від 21 жовтня 2014 року № 231, № 230, від 17 листопада 2014 року № 245, № 246, від 21 листопада 2014 року № 255, № 254, № 252, № 253, від 1 грудня 2014 року № 257, від 25 грудня 2014 року № 277; сертифікати якості, наявні в матеріалах справи. Розрахунок за отриманий товар було здійснено у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями від 28 лютого 2013 року № 2323, від 19 лютого 2013 року № 1887, від 13 березня 2013 року № 2862, 2909, від 1 квітня 2013 року № 3828, від 3 квітня 2013 року № 4063, від 8 квітня 2013 року № 4406, від 15 квітня 2013 року № 4727, від 9 квітня 2013 року № 4498, від 16 квітня 2013 року № 4792, від 25 квітня 2013 року № 5337, від 30 квітня 2013 № 5611, від 31 травня 2013 року № 7025, від 17 травня 2013 року № 6212, від 24 травня 2013 року № 6620, від 6 червня 2013 року № 7436, від 12 червня 2013 року № 7698, від 14 червня 2013 року № 7890, від 18 липня 2013 року № 9418, від 19 липня 2013 року № 9538, від 22 липня 2013 року № 9678, від 25 липня 2013 року № 9970, від 22 липня 2013 року № 9679, від 31 липня 2013 року № 10340, від 2 серпня 2013 року № 10437, № 10439, від 8 серпня 2013 року № 10660, від 10 серпня 2013 року № 12230, від 3 жовтня 2013 № 13307, від 30 вересня 2013 року № 13051, від 1 жовтня 2013 року № 13092, від 3 жовтня 2013 року № 13307, № 13306, від 16 жовтня 2013 року № 13927, від 21 жовтня 2013 року № 14256, від 29 жовтня 2013 року № 14671, від 8 листопада 2013 року № 15186, від 27 листопада 2013 року № 15980, № 15976, від 10 грудня 2013 року № 16589, від 17 січня 2014 року № 476, від 27 грудня 2013 року № 17776, від 17 січня 2014 року № 477, від 28 січня 2014 року № 805, від 13 лютого 2014 року № 1637, від 21 лютого 2014 року № 2008, від 28 лютого 2014 року № 2593, від 18 березня 2014 року № 3339, від 1 квітня 2014 року № 4041, від 2 квітня 2014 року № 4169, від 22 квітня 2014 року № 5027, від 14 квітня 2014 року № 4732, від 22 квітня 2014 року № 5025, № 5028, від 23 квітня 2014 року № 5182, від 22 квітня 2014 року № 5027, від 15 травня 2014 року № 6227, від 27 травня 2014 року № 6733, № 6760, від 28 травня 2014 року № 6871, № 6870, № 6872, від 28 травня 2014 року № 6873, від 4 червня 2014 року № 7483, від 27 червня 2014 року № 8256, від 1 липня 2014 року № 8606, від 4 липня 2014 року № 8827, № 8812, № 8815, № 8810, № 8795, № 8826, № 8819, від 6 серпня 2014 року № 10386, від 22 липня 2014 року № 9627, № 9631, від 11 серпня 2014 року № 10630, від 26 серпня 2013 року № 11485, № 11485, від 11 вересня 2014 року № 12429, від 12 вересня 2014 року № 12500, від 6 жовтня 2014 року № 13502, від 30 вересня 2014 року № 13207, від 2 жовтня 2014 року № 13363, від 30 вересня 2014 року № 13207, від 24 жовтня 2014 року № 14445, № 14446, № 14475, № 15986, № 15760, № 15986, від 8 грудня 2014 року № 16536, від 11 грудня 2014 року № 16788, від 2 грудня 2014 року № 16266, від 8 грудня 2014 року № 16597, від 14 січня 2014 року № 177. Крім того, факт виконання умов договору, а саме його транспортування підтверджуються листами журналу ВОХР за 4 січня 2013 року, 1 лютого 2013 року, 20 лютого 2013 року, 13 березня 2013 року, 2 квітня 2013 року, 26 березня 2013 року, 3 квітня 2013 року, 4 квітня 2013 року, 9 квітня 2013 року, 19 квітня 2013 року, 30 квітня 2013 року, 14 травня 2013 року, 21 травня 2013 року, 31 травня 2013 року, 20 червня 2013 року, 25 червня 2013 року, 2 липня 2013 року, 4 липня 2013 року, 5 липня 2013 року, 9 липня 2013 року, 11 липня 2013 року, 19 липня 2013 року, 9 серпня 2013 року, 23 серпня 2013 року, 30 серпня 2013 року, 3 вересня 2013 року, 4 вересня 2013 року, 24 вересня 2013 року, 25 вересня 2013 року, 8 жовтня 2013 року, 21 жовтня 2013 року, 28 жовтня 2013 року, 31 жовтня 2013 року, 5 листопада 2013 року, 14 листопада 2013 року, 25 листопада 2013 року, 16 грудня 2013 року, 26 грудня 2013 року, 21 січня 2014 року, 31 січня 2014 року, 13 лютого 2014 року, 25 лютого 2014 року, 6 березня 2014 року, 7 березня 2014 року, 14 березня 2014 року, 18 березня 2014 року, 21 березня 2014 року, 31 березня 2014 року, 10 квітня 2014 року, 15 квітня 2014 року, 22 квітня 2014 року, 20 травня 2014 року, 21 травня 2014 року, 18 червня 2014 року, 24 червня 2014 року, 25 червня 2014 року, 11 липня 2014 року, 14 липня 2014 року, 29 липня 2014 року, 13 серпня 2014 року, 3 вересня 2014 року, 22 вересня 2014 року, 10 жовтня 2014 року, 16 жовтня 2014 року, 6 лютого 2013 року, 14 листопада 2014 року, 17 листопада 2014 року, 19 листопада 2014 року, 26 листопада 2014 року/том 3 аркуш спр.195-250, том 4 аркуш спр.1-250, том 5 аркуш спр.1-250, том 6 аркуш спр.1-53/.

Отримані на підставі договору, укладеного з ТОВ «МЕГА-МЕТАЛЛ СКЛО» товарно-матеріальні цінності використовувались позивачем в господарській діяльності, а саме у його виробничому циклі, про що свідчать надані первинні бухгалтерські документи.

За наслідками господарської операції ТОВ «МЕГА-МЕТАЛЛ СКЛО» видало позивачу податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчить відповідний витяг, що міститься в матеріалах справи.

Суму податку на додану вартість згідно вказаних податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту, що відобразив у відповідних податкових деклараціях в розрізі контрагентів, які подано до податкового органу, де в Додатку №5 до декларації , в розділі ІІ Податковий кредит визначено контрагента ТОВ «Мега-Метал Скло».

Судом також встановлено, що 1 липня 2015 року між ТОВ «РЕГИОН-ТРЕЙДИНГ 9» як постачальником та позивачем як покупцем укладено договір № 029/2975-15. Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору Постачальник зобов'язується передати Покупцю в установлені строки сировину кольорових металів, сплавів та феросплавну продукцію, указану в специфікації № 1, яка є невід'ємною частиною даного договору, а Покупець зобов'язаний прийняти товар і оплатити його на умовах, встановлених даним Договором/том 3 а.с.169-171/.

Згідно умов договору ТОВ «РЕГИОН-ТРЕЙДИНГ 9» поставило позивачу товарно-матеріальні цінності визначені в специфікаціях та додаткових угодах для використання у виробничому циклі Позивача /том 6 а.с.54-61/.

Вищенаведений договір є чинним, не був визнаний судом недійсним та був діючим на момент, виниклих правовідносин.

На підтвердження виконання правочинів поставки ТМЦ, позивачем надано наступні документи: податкові, видаткові накладні від 3 липня 2015 року на суму 533029 грн. 56 коп., у тому числі ПДВ на суму 88838 грн. 26 коп., від 6 липня 2015 року на суму 395107 грн. 44 коп., у тому числі ПДВ на суму 65851 грн. 24 коп., від 8 липня 2015 року на суму 422037 грн. 84 коп., у тому числі ПДВ на суму 70339 грн. 64 коп., від на суму 566692 грн. 76 коп., у тому числі ПДВ на суму 94448 грн. 76 коп., від 23 липня 2015 року на суму 98488 грн. 32 коп., у тому числі ПДВ на суму 16414 грн. 72 коп., на суму 99450 грн. 12 коп., у тому числі ПДВ на суму 16575 грн. 02 коп., на суму 99834 грн. 84 коп., у тому числі ПДВ на суму 16639 грн. 14 коп., на суму 16158 грн. 24 коп., у тому числі ПДВ на суму 2693 грн. 04 коп., на суму 98103 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ на суму 16350 грн. 60 коп., від 7 вересня 2015 року на суму 366861 грн., у тому числі ПДВ на суму 61143 грн. 50 коп., на суму 335181 грн., у тому числі ПДВ на суму 55863 грн. 50 коп., на суму 156915 грн., у тому числі ПДВ на суму 26152 грн. 50 коп., від 11 вересня 2015 року на суму 126753 грн., у тому числі ПДВ на суму 21125 грн. 50 коп., від 19 вересня 2015 року на суму 361800 грн., у тому числі ПДВ на суму 60300 грн., від 22 вересня 2015 року на суму 633240 грн., у тому числі ПДВ на суму 105540 грн., від 25 вересня 2015 року на суму 708120 грн., у тому числі ПДВ на суму 118020 грн., від 9 жовтня 2015 року на суму 475368 грн. 89 коп., у тому числі ПДВ на суму 79228 грн. 15 коп., від 23 жовтня 2015 року на суму 35277 грн. 78 коп., у тому числі ПДВ на суму 5879 грн. 63 коп., на суму 290727 грн. 36 коп., у тому числі ПДВ на суму 48454 грн. 56 коп., на суму 288019 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ на суму 48003 грн. 30 коп., на суму 145438 грн. 20 коп., у тому числі ПДВ на суму 24239 грн. 70 коп., від 27 жовтня 2015 року на суму 28641 грн. 36 коп., у тому числі ПДВ на суму 4773 грн. 56 коп., на суму 7214 грн. 52 коп., від 5 листопада 2015 року на суму 216114 грн., у тому числі ПДВ на суму 36019 грн., на суму 541395 грн., у тому числі ПДВ на суму 90232 грн. 50 коп., від 10 грудня 2015 року на суму 56025 грн., у тому числі ПДВ на суму 9337 грн. 50 коп.; прибуткові ордера від 7 липня 2015 року № 141, від 10 липня 2015 року № 147, № 149, № 150, від 24 липня 2015 року № 166, № 165, № 164, № 168, від 11 вересня 2015 року № 206, № 207, № 208, від 18 вересня 2015 року № 217, від 1 жовтня 205 року № 224, № 225, від 15 жовтня 2015 року № 1076, від 26 жовтня 2015 року № 224, від 27 жовтня 2015 року № 1114, від 30 жовтня 2015 року № 248, від 28 жовтня 2015 року № 246, від 12 листопада 2015 року № 1167, від 13 листопада 2015 року № 255, від 11 грудня 2015 року № 273; сертифікати якості № 021, № 031, № 19, № 20, № 21, № 24, № 27162/1, № 315, № 3640-94, № 189, № 41, № 22330/1, № 47, № 53; товарно-транспортні накладні від 3 липня 2015 року, від 6 липня 2015 року, від 8 липня 2015 року, від 23 липня 2015 року, від 7 вересня 2015 року, від 11 вересня 2015 року, від 17 вересня 2015 року, від 22 вересня 2015 року, від 25 вересня 2015 року, від 9 жовтня 2015 року, від 23 жовтня 2015 року, від 27 жовтня 2015 року, від 5 листопада 2015 року, від 10 грудня 2015 року. Розрахунок за отриманий товар був здійснений у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями від 22 липня 2015 року № 8624, від 23 липня 2015 року № 8669, від 11 серпня 2015 року № 9705, від 30 липня 2015 року № 9070, № 9061, від 6 жовтня 2015 року № 12136, від 1 жовтня 2015 року № 11876, від 2 жовтня 2015 року № 12039, від 9 жовтня 2015 року № 12550, від 6 жовтня 2015 року № 12257, від 22 жовтня 2015 року № 13406, № 13408, від 5 листопада 2015 року № 13793, № 13796, від 10 грудня 2015 року № 15595, від 23 грудня 2015 року № 16243, від 30 грудня 2015 року № 16558/том 6 арк.спр.63-173/.

Отримані на підставі договору, укладеного з ТОВ «РЕГИОН-ТРЕЙДИНГ 9» товарно-матеріальні цінності використовувались позивачем в господарській діяльності, а саме у його виробничому циклі, про що свідчать надані первинні бухгалтерські документи.

За наслідками господарської операції ТОВ «РЕГИОН-ТРЕЙДИНГ 9» видало позивачу податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчить відповідний витяг, що міститься в матеріалах справи.

Суму податку на додану вартість згідно вказаних податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту, що відобразив у відповідних податкових деклараціях в розрізі контрагентів, які подано до податкового органу, де в Додатку №5 до декларації , в розділі ІІ Податковий кредит визначено контрагента ТОВ «РЕГИОН-ТРЕЙДИНГ 9».

14 жовтня 2014 року між ТОВ «НВП «ЛІОН ГРУП» як постачальником та позивачем як покупцем укладено договір № 029/5575-14. Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору Постачальник зобов'язується передати Покупцю в установлені строки сировину кольорових металів, сплавів та феросплавну продукцію, указану в специфікації № 1, яка є невід'ємною частиною даного договору, а Покупець зобов'язаний прийняти товар і оплатити його на умовах, встановлених даним Договором/том 6 а.с.174-176/.

Згідно умов договору ТОВ «НВП «ЛІОН ГРУП» поставило позивачу товарно-матеріальні цінності визначені в специфікаціях та додаткових угодах для використання у виробничому циклі Позивача /том 6 а.с.177-179/.

Вищенаведений договір є чинним, не був визнаний судом недійсним та був діючим на момент, виниклих правовідносин.

На підтвердження виконання правочинів поставки ТМЦ, позивачем надано наступні документи: податкові, видаткові накладні від 15 жовтня 2014 року на суму 830199 грн. 12 коп., у тому числі ПДВ на суму 138366 грн. 52 коп., від 17 жовтня 2014 року на суму 833915 грн. 76 коп., у тому числі ПДВ на суму 138985 грн. 96 коп., від 24 жовтня 2014 року на суму 834385 грн. 68 коп., у тому числі ПДВ на суму 139064 грн. 28 коп., від 27 жовтня 2014 року на суму 715068 грн. 72 коп., у тому числі ПДВ на суму 119178 грн. 12 коп., від 7 листопада 2014 року № 692533 грн. 92 коп., у тому числі ПДВ на суму 115422 грн. 32 коп., від 12 листопада 2014 року на суму 723249 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ на суму 120541 грн. 60 коп., від 13 листопада 2014 року на суму 722117 грн. 52 коп., у тому числі ПДВ на суму 120352 грн. 92 коп., від 9 грудня 2014 року на суму 756229 грн. 44 коп., у тому числі ПДВ на суму 126038 грн. 24 коп., від 16 грудня 2014 року на суму 754678 грн. 26 коп., у тому числі ПДВ на суму 125779 грн. 71 коп.; сертифікати якості № 195, № 215, № 227, № 235, № 243, № 265, № 273, № 284, № 293; товарно-транспортні накладні від 15 жовтня 2014 року, від 17 жовтня 2014 року, 24 жовтня 2014 року, від 27 жовтня 2014 року, 7 листопада 2014 року, від 12 грудня 2014 року, 13 листопада 2014 року, 9 грудня 2014 року, 16 грудня 2014 року; прибуткові ордера від 17 жовтня 2014 року № 861, від 20 жовтня 2014 року № 873, від 29 жовтня 2014 року № 927, № 928, від 12 листопада 2014 року № 973, від 17 листопада 2014 року № 996, № 997, від 10 грудня 2014 року № 1102, від 18 грудня 2014 року № 1146. Розрахунок за отриманий товар був здійснений у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями від 22 жовтня 2014 року № 195, від 23 жовтня 2014 року № 215, від 30 жовтня 2014 року № 227, № 235, від 13 листопада 2014 року № 243, від 18 листопада 2014 року № 273, № 265, від 11 грудня 2014 року № 284, від 18 грудня 2014 року № 293/том 6 арк.спр.181-234/.

Отримані на підставі договору, укладеного з ТОВ «НВП «ЛІОН ГРУП» товарно-матеріальні цінності використовувались позивачем в господарській діяльності, а саме у його виробничому циклі, про що свідчать надані первинні бухгалтерські документи.

За наслідками господарської операції ТОВ «НВП «ЛІОН ГРУП» видало позивачу податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчить відповідний витяг, що міститься в матеріалах справи.

Суму податку на додану вартість згідно вказаних податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту, що відобразив у відповідних податкових деклараціях в розрізі контрагентів, які подано до податкового органу, де в Додатку №5 до декларації, в розділі ІІ Податковий кредит визначено контрагента ТОВ «НВП «ЛІОН ГРУП».

2 липня 2012 року між ТОВ «Вікогруп» як постачальником та позивачем як покупцем укладено договір № 029/4780-12. Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору Постачальник зобов'язується передати Покупцю в установлені строки сировину кольорових металів, сплавів та феросплавну продукцію, указану в специфікації № 1, яка є невід'ємною частиною даного договору, а Покупець зобов'язаний прийняти товар і оплатити його на умовах, встановлених даним Договором/том 6 а.с.235-237/.

Згідно умов договору ТОВ «Вікогруп» поставило позивачу товарно-матеріальні цінності визначені в специфікаціях та додаткових угодах для використання у виробничому циклі Позивача /том 6 а.с.238-242/.

Вищенаведений договір є чинним, не був визнаний судом недійсним та був діючим на момент, виниклих правовідносин.

На підтвердження виконання правочинів поставки ТМЦ, позивачем надано наступні документи: податкові, видаткові накладні від 22 січня 2013 року на суму 343945 грн. 08 коп., у тому числі ПДВ на суму 57324 грн. 18 коп., від 29 січня 2013 року на суму 338507 грн. 36 коп., у тому числі ПДВ на суму 56417 грн. 89 коп., від 6 лютого 2013 року на суму 402733 грн. 57 коп., у тому числі ПДВ на суму 67122 грн. 26 коп., від 7 лютого 2013 року на суму 387214 грн. 68 коп., у тому числі ПДВ на суму 64535 грн. 78 коп., від 25 березня 2013 року на суму 384563 грн. 03 коп., у тому числі ПДВ на суму 64093 грн. 84 коп., від 3 квітня 2013 року на суму 456255 грн. 42 коп., у тому числі ПДВ на суму 76042 грн. 57 коп., 9 квітня 2013 року на суму 427661 грн. 56 коп., у тому числі ПДВ на суму 71276 грн. 93 коп., від 16 квітня 2013 року на суму 358914 грн. 10 коп., у тому числі ПДВ на суму 59819 грн. 02 коп., від 17 квітня 2013 року на суму 346670 грн. 05 коп., у тому числі ПДВ на суму 57778 грн. 34 коп., від 15 травня 2013 року на суму 326791 грн. 56 коп., у тому числі ПДВ на суму 54465 грн. 26 коп., від 16 травня 2013 року на суму 462474 грн. 96 коп., у тому числі ПДВ на суму 77079 грн. 16 коп., від 18 травня 2013 року на суму 511270 грн. 08 коп., у тому числі ПДВ на суму 85211 грн. 68 коп., від 25 червня 2013 року на суму 404359 грн. 56 коп., у тому числі ПДВ на суму 67393 грн. 26 коп., 1 липня 2013 року на суму 395766 грн. 48 коп., у тому числі ПДВ на суму 65961 грн. 08 коп., від 18 липня 2013 року на суму 469993 грн. 06 коп., у тому числі ПДВ на суму 78332 грн. 18 коп., від 23 липня 2013 року на суму 426969 грн. 67 коп., у тому числі ПДВ на суму 71161 грн. 61 коп., від 25 липня 2013 року на суму 434287 грн. 54 коп., у тому числі ПДВ на суму 72381 грн. 26 коп., від 13 серпня 2013 року на суму 397026 грн. 53 коп., у тому числі ПДВ на суму 66171 грн. 09 коп., від 19 серпня 2013 року на суму 332108 грн. 47 коп., у тому числі ПДВ на суму 55351 грн. 41 коп., від 27 серпня 2013 року на суму 437622 грн. 41 коп., у тому числі ПДВ на суму 72937 грн. 07 коп.; сертифікати якості № 5, № 12, № 17, № 20 № 32, № 41, № 48, № 56, № 63, № 75, № 78, № 80, № 97, № 99, № 103, № 112, № 115, № 120, № 131, № 136, № 145; прибуткові ордери від 24 січня 2013 року № 103,від 31 січня 2013 року № 128, від 8 лютого 2013 року № 162, від 11 лютого 2013 року № 173, від 1 квітня 2013 року № 300, від 5 квітня 2013 року № 332, від 10 квітня 2013 року № 348, від 18 квітня 2013 року № 390, від 19 квітня 2013 року № 399, від 17 травня 2013 року № 476, від 18 травня 2013 року № 482, від 20 травня 2013 року № 488, від 1 липня 2013 року № 574, від 2 липня 2013 року № 574, від 2 липня 2013 року № 595, від 22 липня 2013 року № 1008, від 25 липня 2013 року № 1022, від 29 липня 2013 року № 1035, від 16 серпня 2013 року 1091, від 22 серпня 2013 року № 1101, від 27 серпня 2013 року № 1111, № 1125. Крім того, факт виконання умов договору, а саме його транспортування підтверджуються листами журналу ВОХР за 22 січня 2013 року, 29 січня 2013 року, 6 лютого 2013 року, 7 лютого 2013 року, 25 березня 2013 року, 3 квітня 2013 року, 9 квітня 2013 року, 16 квітня 2013 року, 17 квітня 2013 року, від 15 травня 2013 року, 16 травня 2013 року, 18 травня 2013 року, 25 червня 2013 року, 1 липня 2013 року, 18 липня 2013 року, 23 липня 2013 року, 25 липня 2013 року, 14 серпня 2013 року, 19 серпня 2013 року, 22 серпня 2013 року, 27 серпня 2013 року. Розрахунок за отриманий товар був здійснений у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями від 31 січня 2013 року № 1102, від 6 лютого 2013 року № 1269, від 19 лю того 2013 року 1884, № 1885, від 4 квітня 2013 року № 4116, від 9 квітня 2013 року № 4504, від 18 квітня 2013 оку № 4903, від 23 квітня 2013 року № 5160, від 24 квітня 2013 року № 5236, від 21 травня 2013 року № 6401, від 27 травня 2013 року № 6688, № 6687, від 4 липня 2013 року № 8672, від 11 липня 2013 року № 9123, від 25 липня 2013 року № 9950, від 2 серпня 2013 року № 10435, від 7 серпня 2013 року № 10543, від 22 серпня 2013 року № 11447, від 9 вересня 2013 року № 12099, від 27 вересня 2013 року № 12882, № 12894/том 6 арк.спр.244-250, том 7 арк.спр.1-46/.

Отримані на підставі договору, укладеного з ТОВ «Вікогруп» товарно-матеріальні цінності використовувались позивачем в господарській діяльності, а саме у його виробничому циклі, про що свідчать надані первинні бухгалтерські документи.

За наслідками господарської операції ТОВ «Вікогруп» видало позивачу податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчить відповідний витяг, що міститься в матеріалах справи.

Суму податку на додану вартість згідно вказаних податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту, що відобразив у відповідних податкових деклараціях в розрізі контрагентів, які подано до податкового органу, де в Додатку №5 до декларації, в розділі ІІ Податковий кредит визначено контрагента ТОВ «Вікогруп».

21 лютого 2013 року між ТОВ «Українська нафто-газова компанія» як постачальником та позивачем як споживачем укладено договір № 37/2003-13. Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору постачальник передає споживачу природний газ, споживач зобов'язується прийняти та здійснити оплату за газ на мовах цього договору. Відповідно до п. 2.1 постачальник передає споживачу з 1 лютого 2013 року по 31 березня 2013 року газ в обсязі до 3050 тис. куб. м./том 7 а.с.46-47/.

Згідно умов договору ТОВ «Українська нафто-газова компанія» поставило позивачу природного газу у кількості та у сумі визначеному в додаткових угодах для використання у виробничому циклі Позивача /том 7 а.с.48-49/.

Вищенаведений договір є чинним, не був визнаний судом недійсним та був діючим на момент, виниклих правовідносин.

На підтвердження виконання правочинів передачі газу, позивачем надано наступні документи: податкові накладні від 25 лютого 2013 року на суму 4462471 грн. 44 коп., у тому числі ПДВ на суму 743745 грн. 54 коп., від 5 березня 2013 року на суму 3314978 грн. 78 коп., у тому числі ПДВ на суму 552496 грн. 46 коп., від 15 березня 2013 року на суму 3867475 грн. 26 коп., у тому числі ПДВ на суму 644579 грн. 21 коп., від 25 березня 2013 року на суму 3867475 грн. 26 коп., у тому числі ПДВ на суму 644579 грн. 21 коп., від 16 квітня 2013 року на суму 9623159 грн., у тому числі ПДВ на суму 1603859 грн. 98 коп., від 25 квітня 2013 року на суму 3912713 грн. 38 коп., у тому числі ПДВ на суму 652118 грн. 920 коп., від 8 травня 2013 року на суму 2918672 грн. 68 коп., у тому числі ПДВ на суму 486445 грн. 45 коп., від 15 травня 2013 року на суму 2720294 грн. 92 коп., у тому числі ПДВ на суму 456382 грн. 49 коп., від 24 травня 2013 року на суму 2559126 грн. 05 коп., у тому числі ПДВ на суму 426521 грн. 01 коп., від 31 травня 2013 року на суму 1 грн. 07 коп., у тому числі ПДВ на суму 0 грн. 19 коп., від 6 червня 2013 року на суму 1776582 грн. 24 коп., у тому числі ПДВ на суму 296094 грн. 04 коп., від 17 червня 2013 року на суму 2072681 грн. 12 коп., у тому числі ПДВ на суму 345446 грн. 85 коп., від 25 червня 2013 року на суму 2072681 грн. 12 коп., у тому числі ПДВ на суму 345446 грн. 85 коп., від 30 червня 2013 року на суму 120488 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ на суму 20081 грн. 40 коп., 5 липня 2013 року на суму 1776104 грн. 76 коп., у тому числі ПДВ на суму 296017 грн. 46 коп., від 15 липня 2013 року на суму 2072122 грн. 82 коп., у тому числі ПДВ на суму 345353 грн. 80 коп., від 25 липня 2013 рок на суму 2072122 грн. 82 коп., у тому числі ПДВ на суму 345353 грн. 80 коп., від 31 липня 2013 року на суму 0 грн. 54 коп., у тому числі ПДВ на суму 0 грн. 08 коп., від 5 серпня 2013 року на суму 1264746 грн. 42 коп., у тому числі ПДВ на суму 210791 грн. 07 коп., від 16 серпня 2013 року на суму 1475538 грн. 12 коп., у тому числі ПДВ на суму 245923 грн. 02 коп., від 27 серпня 2013 року на суму 969639 грн. 34 коп., у тому числі ПДВ на суму 161606 грн. 56 коп.; актами приймання-передачі природного газу з газотранспортною компанією від 28 лютого 2013 року № 1, від 31 березня 2013 року № 2, від 30 квітня 2013 року № 3, від 31 травня 2013 року № 4, від 30 червня 2013 року № 5, від 31 липня 2013 року № 6, від 31 серпня 2013 року № 7; актами передачі-приймання природного газу від 28 березня 2013 року, 31 березня 2013 року, 30 квітня 2013 року, 31 травня 2013 року, 30 червня 2013 року, 17 червня 2013 року, 31 липня 2013 року, 31 серпня 2013 року. Розрахунок за прийнятий природній газ було здійснено у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями від 25 лютого 2013 року № 2183, від 5 березня 2013 року № 2536, від 15 березня 2013 року № 3071, від 25 березня 2013року № 3461, від 16 квітня 2013 року № 4800, № 4794, № 4803, № 4795, від 25 квітня 2013 року № 5354, від 8 травня 2013 року № 5865, від 15 травня 2013 року № 6082, від 24 травня 2013 року № 6659, від 6 червня 2013 року № 7450, від 17 червня 2013 року № 8002, від 25 червня 2013 року № 8381, від 30 червня 2013 року № 8739, від 5 липня 2013 року № 8741, від 15 липня 2013 року № 9223, від 25 липня 2013 року № 9997, від 5 серпня 2013 року № 40466, від 16 серпня 2013 року № 11241, від 27 серпня 2013 року № 11507 /том 7 арк. спр.52-87/.

Крім того, суд зазначає, що транспортування природного газу, який постачався за договором від 21.02.13 № 37/2003-13, здійснювалось у лютому - березні, травні - серпні 2013 на підставі договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 27.06.12 № 9-Крм-пт, укладеного ПАТ «НКМЗ» з ДП «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» (далі з урахуванням реорганізації - ПАТ «Укртрансгаз»).

Під час виконання даного договору сторонами в порядку, встановленому п.3 договору, було складено Акти наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами (далі Акти), згідно яких обсяг протранспортованого газу складає: у лютому 2013 - 1050,00 тис.куб.м. (Акт від 28.02.13 № 02-13-9-Крм-пт); у березні 2013 - 2600 тис.куб.м. (Акт від 31.03.13 № 03-13-9-Крм-пт); у травні 2013 - 3100 тис. куб.м. (Акт від 31.05.13 № 05-13-9-Крм-пт); у червні 2013 - 3 200 тис. куб.м. (Акт від 30.06.13 № 06-13-9-КРМ-пт); у липні 2013 - 3 640,881 тис.куб.м.(Акт від 31.07.13 № 07-13-9-КРМ-пт); у серпні 2013 - 3 091,706 тис. куб.м. (Акт від 31.08.13 № 08-13-9-КРМ-пт).

Показники протранспортованого газу за лютий - березень 2013 співпадають з показниками поставленого газу, що містяться у актах передачі-приймання природного газу та трьохсторонніх актах приймання-передачі (складених на виконання договору постачання від 21.02.13 № 37/2003-13).

Стосовно транспортування природного газу у квітні 2013 суд зазначає, що згідно додаткової угоди від 17.06.13 № 2 до договору постачання від 21.02.13 № 37/2003-13 ТОВ «Українська нафтогазова компанія» уклала договір з ПАТ «Укртрансгаз» на транспортування газу в квітні в обсязі 3 038,102 тис.куб.м. У зв'язку з чим вартість поставленого газу за квітень 2013 було сплачено позивачем з урахуванням тарифу на транспортування.

Крім того, суд звертає увагу,що у акті перевірки відповідачем зроблено висновок про нереальність операцій з вказаним контрагентом на підставі податкової інформації про відсутність ТОВ „Українська нафтогазова компанія" за місцезнаходженням, та свідчення його посадових осіб під час досудового розслідування, згідно яких ці особи не здійснювали реєстрацію та не приймали участь у його діяльності.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.551 Господарського кодексу України єдиним наслідком фіктивності суб'єкта господарювання є виникнення підстав для припинення юридичної особи та для визнання недійсними її установчих документів. Водночас з даної норми не вбачається, що юридичні дії, вчинені таким суб'єктом, під час його існування, є також недійсними.

Стаття 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», у редакції, що діяла в період спірних відносин, в ч.1 містить чіткий припис про те, що відомості, які підлягають унесенню до Єдиного Державного Реєстру і були внесені до нього, вважаються достовірними й можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Водночас частина 2 цієї ж статті визначає: якщо відомості, які підлягають внесенню до реєстру, є недостовірними й були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі в разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. До реєстру вносяться відомості щодо наявності юридичної особи та існування в неї керівників.

Отже, згідно чинного законодавства суб'єкти господарювання існують для третіх осіб, якщо відповідні дані внесені до Єдиного Державного Реєстру. Законом не покладено обов'язок на платника податків перевіряти дані Реєстру; будь-яка особа може сприймати відомості про свого контрагента як достовірні, якщо вони містяться в Реєстрі.

В спірному випадку згідно з договором на поставку природного газу від 21.02.2013 № 37/2003-13 взаємовідносини між ПАТ «НКМЗ» та ТОВ „Українська нафтогазова компанія" мали місце з лютого по серпень 2013 року.

В судовому засіданні з'ясовано та не заперечувалось представником відповідача -1, відповідача-2,що позивач - ПАТ «НКМЗ» є великим промисловим підприємством, яке спеціалізується на проектуванні, виготовленні та комплектній поставці прокатного, металургійного, горно-рудного, шахтного, ковальсько-пресового, підйомно-транспортного, залізничного та гідротехнічного устаткування. Виробничо-технічна база «НКМЗ» забезпечує замкнутий цикл виробництва: від виплавки рідкого металу до відвантаження готового встаткування споживачам. Технологічним процесом підприємства передбачений випуск продукції з обов'язковим використанням нагрівальних і термічних печей, які працюють виключно на природному газі та потребує великого його обсягу. Отже, враховуючи зазначені обставини, природний газ було придбано ПАТ «НКМЗ» у межах своєї господарської діяльності з метою виробництва продукції.

За наслідками господарської операції ТОВ «Українська нафто-газова компанія» видало позивачу податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчить відповідний витяг, що міститься в матеріалах справи.

Суму податку на додану вартість згідно вказаних податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту, що відобразив у відповідних податкових деклараціях в розрізі контрагентів, які подано до податкового органу, де в Додатку №5 до декларації, в розділі ІІ Податковий кредит визначено контрагента ТОВ «Українська нафто-газова компанія».

Як вбачається з акту перевірки, підставою для висновків відповідача щодо відсутності реального характеру господарських операцій, здійснених між позивачем його контрагентами стали, зокрема, акт ДПІ у Київському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів України у Донецькій області «Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ВТП «МЕГАМЕТ»» від 16 травня 2014 року № 469/05-64-22-02/33577006, податкова інформація Жовтневої ОДПІ м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області щодо ТОВ «РЕГИОН-ТРЕЙДИНГ 9» від 25 листопада 2015 року № 189/05-81-22-03/32688710, податкова інформація ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області щодо ТОВ «Мега-Лит 7» від 27 листопада 2015 року № 2654/8/08-29-22-0206/1058, від 24 березня 2015 року № 686/7/08-29-22-1304/1058, від 16 липня 2015 року № 2807/8/08-29-22-0206/386, від 4 листопада 2015 року № 4470/8/08-29-22-386, акт ДПІ у Київському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області «Про результати проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ВТП «МЕГАМЕТ»» від 16 травня 2014 року № 469/05-64-22-02/33577006, від 16 травня 2014 року № 469/05-64-22-02/33377006, акт ДПІ у Калінінському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Камур» від 30 квітня 2014 року № 448/05-62-22-03/35950774.

Суд зазначає, що вищезазначені податкові інформації та акти не є перевіркою господарської діяльності контрагентів позивача по взаємовідносинам саме з позивачем. Суд також зазначає, що акти чи податкові інформації про неможливість проведення зустрічної звірки не є тим самим, що і результати проведеної зустрічної звірки, які є джерелом отримання податкової інформації, що статтею 83 Податкового кодексу України визначене в якості підстави для висновків під час проведення перевірок. Сама по собі неможливість реалізації контролюючими органами визначеної законодавством компетенції щодо проведення зустрічних звірок чи перевірок не може вважатись доказом вчинення порушень податкового законодавства платником податків.

Відповідно до статті 44 Податкового кодексу України визначені вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності. Так, відповідно до п.44.1 для цілей оподатковування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподатковування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів (документи, створені в письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження і дозвіл адміністрації (власника) на їхнє проведення ); регістрів бухгалтерського обліку (носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм і т.п., призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування й узагальнення інформації з первинних документів, прийнятих до обліку ); фінансової звітності (бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період); інших документів, зв'язаних з вирахуванням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених вищевказаними документами.

Згідно п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України визначено, що платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об'єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності..

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно ст. 1 цього Закону господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Відповідно до статті 4 вказаного Закону бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на основних принципах, серед яких превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно частини 1 статті 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, визначає, що первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити, визначені п. 2.4 Положення: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства; зміст і обсяг господарської операції, одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дозволяють ідентифікувати особу, що брала участь у здійсненні господарської операції.

Форми облікових регістрів, порядок записів у них, обробка і використання необхідної інформації визначаються відповідними нормативними документами про порядок їх застосування.

Відповідно до п. 3.7 Положення інформація про господарські операції підприємства за звітний період (місяць, квартал, рік) з облікових регістрів переноситься в згрупованому вигляді в бухгалтерські звіти, порядок складання яких установлюється відповідними нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» фінансова звітність підприємства складається на підставі даних бухгалтерського обліку і підписується керівником і бухгалтером підприємства.

Фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ і суб'єктів малого підприємництва) складається з: балансу, звіту про фінансові результати, звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до звітів.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та не спростоване відповідачем, в підтвердження реальності господарських операцій та правомірності включення сум до складу податкового кредиту з ПДВ позивачем надані до матеріалів справи документи бухгалтерського та податкового обліку, а саме, договори поставки укладені з ТОВ «Мега-Метал Скло», ТОВ «Мега-Лит-7», ТОВ «Регіон-Трейдінг-9», ТОВ «ВКП «МЕГАМЕТ», ТОВ «НВП ЛІОН ГРУПП», ТОВ «Вікоргруп», ТОВ «Регіон-Трейдінг», ТОВ «Українська нафто-газова компанія», специфікації, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, сертифікати якості, видаткові накладні, прибуткові ордери, акти списання ТМЦ, що є підтвердженням реальності господарських операцій та правомірності включення сум до складу податкового кредиту з ПДВ.

Надані позивачем документи на підтвердження здійснення господарської операцій за договорами поставки із ТОВ «Мега-Метал Скло», ТОВ «Мега-Лит-7», ТОВ «Регіон-Трейдінг-9», ТОВ «ВКП «МЕГАМЕТ», ТОВ «НВП ЛІОН ГРУПП», ТОВ «Вікоргруп», ТОВ «Регіон-Трейдінг», ТОВ «Українська нафто-газова компанія» відповідають наведеним вище вимогам до первинних документів згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Позивачем до перевірки надавались всі вищенаведені документі, про що також свідчить зміст Акту перевірки, проте зазначені документи не взяті до уваги при формуванні висновків Акту перевірки.

Як з'ясовано судом та підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності позивача є виробництво машин і устаткування для металургії.

Тобто, саме для використання у виробничому процесі придбавалися матеріали у ТОВ «Мега-Метал Скло», ТОВ «Мега-Лит-7», ТОВ «Регіон-Трейдінг-9», ТОВ «ВКП «МЕГАМЕТ», ТОВ «НВП ЛІОН ГРУПП», ТОВ «Вікоргруп», ТОВ «Регіон-Трейдінг», ТОВ «Українська нафто-газова компанія».

Судом з'ясовано, що продукція, що закуповувалась, не належить до основних засобів, отже на неї не заводяться інвентарні картки із зазначенням заводських номерів та паспортів, та була використана позивачем для виробництва власного товару (сировина та запасні частини).

Відсутність певних документів щодо якості товару, його технічних характеристик тощо не може свідчити про нереальність господарських операцій та нівелювати право платника податків на формування податкового кредиту, оскільки таке право у позивача виникло відповідно до абзацу 2 пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України - дата отримання платником податку товарів/послуг.

Щодо інформації про технічні характеристики, гарантійні зобов'язання, сертифікати відповідності, паспорти якості продукції до поставленого товару, суд звертає увагу, що відповідно до позиції позивача, поставлена продукція відповідала вимогам нормативно-технічної документації щодо обладнання підприємства, та повністю забезпечувала дотримання виконання виробничо-технічного процесу під час виготовлення вогнетривкої продукції для кінцевих споживачів. Виготовлення такої продукції здійснюється відповідно до технічних відомостей про виробництво з огляду на наявне обладнання підприємства, через відсутність нормативно регламентованої документації (ГОСТ, ДСТУ, ТУ і т. і.), в зв'язку з чим з боку позивача не було зауважень при поставленні товару повністю задовольняє позивача як за технічними, так і за якісними характеристиками.

Зазначені обставини жодним чином не порушують договірних засад із контрагентом, жодних недоліків неналежної якості товару під час його використання у господарській діяльності не було виявлено.

Відсутність окремих сертифікатів відповідності, паспортів якості продукції, документації, яка містить технічні характеристики придбаної продукції не може мати вплив на формування платником податку податкового кредиту відповідно до вимог Податкового кодексу України, та в тому числі свідчити про відсутність реального характеру господарських операцій.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України визначають зобов'язання (в тому числі господарське зобов'язання) як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та статтею 174 Господарського кодексу України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Сторонами договору поставки можуть бути суб'єкти господарювання, зазначені у пунктах 1, 2 частини другої статті 55 цього Кодексу (господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці).

Сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Всі правочини із зазначеними контрагентами позивача укладені між правоздатними і дієздатними юридичними особами, не суперечать закону, їх предметами є речі, що не обмежені в цивільному обороті, а сторони під час здійснення господарських операцій мали правовий статус платників ПДВ, що зокрема підтверджується даними, розміщеними на офіційному сайті ДФС України «Електронний кабінет платника податків»: https://cabinet.sfs.gov.ua/cabinet/faces/public/ reestr.jspx

Згідно із ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 зазначеного Закону визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику та державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру таких відомостей, як, зокрема, про відсутність (наявність) заборгованості із сплати податків і зборів тощо.

В свою чергу, статтею 10 цього Закону визначено, що якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. А частина 3 цієї статті визначає, якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

До того ж, адміністративна та судова практика за даними питаннями виходить з презумпції добросовісності платника, яка підтримує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника. Тобто, недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами.

Відповідно до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011р. № 742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з'ясовувати, зокрема, обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому, для висновків про наявність порушень податкового законодавства в діях платника податків в обов'язковому порядку необхідно з'ясувати можливу обізнаність такого платника щодо дефектів у правовому статусі його контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників податку на додану вартість, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо). Відповідні обставини можуть бути з'ясовані, зокрема, з використанням даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (чинна назва Реєстру - Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), а також офіційно оприлюднених даних щодо анульованих свідоцтв платника податку на додану вартість.

Відповідачем не надано відомостей щодо наявності відомостей про скасування свідоцтва про державну реєстрацію та свідоцтва платника податку на додану вартість підприємств-контрагентів позивача чи визнання їх недійсними за рішенням суду на момент укладання чи виконання відповідних договорів.

Суд звертає увагу на те, що станом на дату укладення і виконання угод з контрагентами, ці суб'єкти господарювання були зареєстровані у передбаченому законодавством порядку і були платниками ПДВ, тобто вони мали спеціальну податкову та цивільну правосуб'єктність.

Окрім того, відповідно до правової позицій Вищого адміністративного суду України, викладеного в ухвалі від 03.05.2012р. по справі № К/9991/11271/12, наявність реєстрації контрагента на час вчинення спірних операцій є свідченням наявності у них необхідного обсягу правосуб'єктності для здійснення таких операцій, тоді як перевірка проведення такої реєстрації з дотриманням вимог законодавства перебуває поза межами можливого контролю платника.

Слід відмітити, що сторонами не заперечується та обставина, що на момент вчинення господарських правовідносин між позивачем та контрагентами, контрагенти позивача та позивач, були внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та були зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Крім того, пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначений перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок (ст. 228 ЦК України): правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочин, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Оскільки наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, то факт виконання поставки товару входить до предмету доказування у справі. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31.03.2011 у справі № К-12509/08.

Відповідач не зазначив у акті перевірки та не надав суду доказів, які б з огляду на приведені вище положення Цивільного кодексу України та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України свідчили про нікчемність правочинів - договорів поставок укладених позивачем із ТОВ «Мега-Метал Скло», ТОВ «Мега-Лит-7», ТОВ «Регіон-Трейдінг-9», ТОВ «ВКП «МЕГАМЕТ», ТОВ «НВП ЛІОН ГРУПП», ТОВ «Вікоргруп», ТОВ «Регіон-Трейдінг», ТОВ «Українська нафто-газова компанія».

Суд звертає увагу,що вказані правочини не визнавалися недійсними у судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач не довів обставин, які б свідчили про недійсність правочинів укладених між позивачем та ТОВ «Мега-Метал Скло», ТОВ «Мега-Лит-7», ТОВ «Регіон-Трейдінг-9», ТОВ «ВКП «МЕГАМЕТ», ТОВ «НВП ЛІОН ГРУПП», ТОВ «Вікоргруп», ТОВ «Регіон-Трейдінг», ТОВ «Українська нафто-газова компанія». Натомість, позивачем надано достатній об'єм документів, на підставі яких можливо зробити висновок про зв'язок витрат по придбанню експедиторських послуг за вказаним договором із його господарською діяльністю та фактичне використання їх у власній господарській діяльності.

Отже, суд вважає, що у даному випадку позивачем надано достатній об'єм документів, на підставі яких можливо зробити висновок про зв'язок витрат оплати вартості придбаних у ТОВ «Мега-Метал Скло», ТОВ «Мега-Лит-7», ТОВ «Регіон-Трейдінг-9», ТОВ «ВКП «МЕГАМЕТ», ТОВ «НВП ЛІОН ГРУПП», ТОВ «Вікоргруп», ТОВ «Регіон-Трейдінг», ТОВ «Українська нафто-газова компанія».

Згідно пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об'єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Стосовно правомірності формування позивачем податкового кредиту податку на додану вартість суд зазначає наступне.

Відповідно п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит-сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного ( податкового) періоду, визначена згідно з розділом п'ять цього Кодексу.

Згідно вимог п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до статті 201 Податкового Кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктами 201.4, 201.7 ст.201 Податкового Кодексу України визначено, що податкова накладна складається в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця. У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.

Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць. Податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі: здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника); виписки транспортних квитків, готельних рахунків або рахунків, які виставляються платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер постачальника (продавця), крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами; надання платнику податку касових чеків, що містять суму поставлених товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального та податкового номерів постачальника).

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Відповідно до пункту 201.10 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Виникнення у позивача права на формування податкового кредиту за наслідками господарських операцій з ТОВ «Мега-Метал Скло», ТОВ «Мега-Лит-7», ТОВ «Регіон-Трейдінг-9», ТОВ «ВКП «МЕГАМЕТ», ТОВ «НВП ЛІОН ГРУПП», ТОВ «Вікоргруп», ТОВ «Регіон-Трейдінг», ТОВ «Українська нафто-газова компанія» підтверджено відповідними податковими накладними. Податкові накладні позивач включив до Реєстру отриманих та виданих податкових накладних. В акті перевірки немає жодного зауваження податкового органу щодо правильності оформлення податкових накладних.

Тобто, чинним законодавством України, зокрема, Податковим кодексом України, на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладений обов'язок здійснювати контроль за дотриманням постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника; за будь-якими із сторін правочину не передбачено зобов'язання та не визначено права здійснення контролю показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності заявленими іншою стороною правочину, при цьому такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі на його контрагентів.

Статтею 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, тобто, до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник та притягнення до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та нормам чинного законодавства.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у рішеннях, позицій Верховного Суду України, Вищого адміністративного суду України, викладених в Інформаційному листі від 20.07.2010 року № 1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби», наголошено на індивідуальному характері відповідальності особи та відсутності підстав для притягнення платника податків до відповідальності у зв'язку з порушенням податкової дисципліни його контрагентами.

Перевіряючи відповідність позбавлення права на податковий кредит/бюджетне відшкодування вимогам статті 1 Протоколу №1, Європейський суд з прав людини застосував принцип пропорційності. Цей принцип є складовою частиною принципу верховенства права і вимагає дотримання «справедливого балансу» між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.

Після проведення відповідної оцінки, Європейський суд з прав людини визнав, що «справедливий баланс» не дотримується, коли платника ПДВ позбавляють права на податковий кредит/бюджетне відшкодування при відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, або доказів того, що йому було відомо/повинно було бути відомо про таку діяльність його постачальників. Відповідно, Суд констатував факт порушення статті 1 Протоколу №1, якою гарантується право на мирне володіння майном. Право на податковий кредит фактично прирівнюється до права власності на майно платника податків, відшкодування якого останній правомірно очікує від податкового органу.

Таким чином, недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, однак в порушення вимог чинного законодавства, податковою інспекцією таких доказів не наведено та не представлено, а реальність виконання господарських операцій, на підставі яких підприємством сформовано податковий кредит, не спростовано.

Отже, формування податкового кредиту з ПДВ платником податків обумовлено фактичним здійсненням операцій з придбання товарів, робіт (послуг), для подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку, і реалізується за наявності в платника належно оформлених підтверджуючих проведення господарських операцій первинних документів та в обов'язковому порядку податкових накладних.

Факт здійснення господарських операцій з контрагентами підтверджується вищенаведеними первинними документами позивача. Суд зазначає, що податковий орган не ставив під сумнів достовірність первинних документів чи їх відповідність вимогам чинного законодавства, встановленим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, стосовно порядку оформлення та підстав їх видачі, про що відповідачем в акті перевірки не зазначається.

В діях позивача як платника податку не вбачається порушень діючого законодавства, а господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, що підтверджується наявністю належним чином оформлених документів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за зазначеними обставинами, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що фінансово-господарські операції між позивачем та його контрагентами не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності, в зв'язку з чим, можливо зробити висновок про необґрунтованість завищення відповідачем податкового кредиту, що призвело до заниження податку на додану вартість.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідальність за наслідками неналежного виконання контрагентами позивача своїх обов'язків щодо несвоєчасного виконання власних податкових зобов'язань перед бюджетом не повинна бути покладена на добропорядних платників податку та не може вважатися підставою для відповідальності позивача.

Доказів на підтвердження того, що позивач або контрагенти позивача не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань, відповідачем до суду не надано.

У відповідності до практики Вищого адміністративного суду України та Верховного суду України позивачем доведено в судовому засіданні зв'язок зі своєю господарською діяльністю та ділову мету цих операцій, а фіктивна діяльність позивача навпаки не доведена.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст.79 КАС України письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що відповідачем в судовому засіданні не доведено, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийнято законно, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено що, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки прийняте рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує Публічному акціонерному товариству "Новокраматорський машинобудівний завод" судові витрати у сумі 455866 грн. 01 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства " Новокраматорський машинобудівний завод " до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України, Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС України, Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08 серпня 2016 року №, № - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України від 8 серпня 2016 року № форми «В4», яким ПАТ " Новокраматорський машинобудівний завод " зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ на загальну суму 11734601 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України від 8 серпня 2016 року № форми «В1», яким ПАТ "Новокраматорський машинобудівний завод " зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 12437644 грн. та штрафні (фінансові) санкції на суму 6218822 грн.

Стягнути з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ПАТ "Новокраматорський машинобудівний завод " витрати по сплаті судового збору у розмірі 455866 грн. 01 коп.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивні частини у судовому засіданні 5 квітня 2017 року.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 11 квітня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Троянова О.В.