Справа № 674/1639/16-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 674/1639/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Артемчук В.М.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

29 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Лебедюка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії щодо відмову в задоволенні заяви позивача від19.09.2016 року року щодо переведення його пенсії з одного виду на інший та її призначення згідно Закону України «Про прокуратуру» у зв'язку з інвалідністю II групи на підставі ч.9 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», згідно довідки від 18.07.2016 року №18-353 вих.16, неправомірними та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію відповідно до ч.9 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності та наявності більше 10 років стажу роботи в органах прокуратури, з урахуванням довідки про складові заробітної плати прокуратури Хмельницької області від 18.07.2016 року № 18-353, вих.№16 з дня звернення до відповідача з заявою про переведення пенсії з одного виду на інший.

Відповідно до постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02.02.2017 року вказаний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області з 02.02.2016 року та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи загального захворювання, призначену відповідно до Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

19.09.2016 року, на підставі довідки прокуратури Хмельницької області від 18.07.2016 року №18-356 вих.№16, позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області із заявою щодо переведення призначеної йому пенсії з одного виду на інший та її призначення, у зв'язку з інвалідністю ІІ групи у відповідності до ч.9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Листом №40/Р-10 від 03.10.2016 за підписом в.о. начальника управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області йому відмовлено в задоволенні заяви від 19.09.2016 року та відмовлено у призначенні пенсії на підставі ч.9 ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

Рішення про відмову у переведенні призначеної йому пенсії з одного виду на інший мотивоване тим, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213 з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались, зокрема, згідно із Законом України «Про прокуратуру», тому з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру», не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до ч.9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» прокурорам, визнаним інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених ч. 2 цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Згідно записів трудової книжки, позивач безперервно працював в органах прокуратури Хмельницької області з 08.07.1996 року по 14.04.2016 року, тобто більше 10 років.

При цьому встановлено, що наказом прокурора Хмельницької області №219-о від 03.07.1996 року позивача призначено на посаду стажиста - старшого помічника прокурора Кам'янець - Подільського району Хмельницької області.

01.03.1997 року наказом прокурора Хмельницької області №38-о від 28.02.1997 року позивач призначений на посаду старшого помічника прокурора Кам'янець - Подільського району Хмельницької області.

Наказом прокурора Хмельницької області №565-о від 21.12.1998 року позивач призначений на посаду помічника прокурора Дунаєвецького районуХмельницької області.

Наказом прокурора Хмельницької області № 149-к від 19.04.2007 року позивач призначений на посаду старшого помічника прокурора Дунаєвецького району Хмельницької області.

Наказом прокурора Хмельницької області № 367-к від 08.07.2010 року призначений на посаду заступника прокурора Дунаєвецького районуХмельницької області.

Відповідно до наказу прокурора Хмельницької області №114 к від 01.03.2012 року переведений на посаду старшого помічника прокурораДунаєвецького району Хмельницької області.

Наказом прокурора Хмельницької області № 490-к від 12.06.2012 року позивач призначений на посаду старшого прокурора прокуратури Дунаєвецькогорайону Хмельницької області.

Відповідно до наказу прокурора Хмельницької області №851 к від 20.07.2015 року призначений на посаду прокурора прокуратури Дунаєвецького району Хмельницької області.

Наказом в.о. прокурора Хмельницької області №308 к від 14.04.2016 року позивача звільнено з 14 квітня 2016 року з посади прокурора прокуратури Дунаєвецького району та органів прокуратури Хмельницької області за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності відповідно доп.7 ч.І ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» .

Отже, на час звернення до управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області із заявою про переведення пенсії з одного виду на інший та її призначення на підставі ч.9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» у зв'язку з інвалідністю II групи, трудовий стаж позивача в органах прокуратури складав 19 років 9 місяців 6 днів.

Крім того, відповідно до довідки до Акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0684743 від 02.02.2016 року йому встановлено інвалідність II групи загального захворювання.

За змістом ч.2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в редакції 14.10.2014 року інвалідам ІІ групи пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

В силу ч.6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у ст. 15 цього Закону, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Вимогами п.5 ч.1 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, який набрав чинності та вступив в дію з 15 липня 2015 року визначено, що гарантії незалежності прокурорів забезпечуються належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням.

Водночас, ч. 5 цієї статті передбачено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, інші державні органи, їх посадові та службові особи, а також фізичні та юридичні особи і їх об'єднання зобов'язані поважати незалежність прокурора та утримуватися від здійснення у будь-якій формі впливу на прокурора з метою перешкоджанні виконанню службових обов'язків або прийняття ним незаконного рішення.

Разом з тим, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, в т.ч. в прокуратурі (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба (зокрема) у правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Таким чином, зміст та обсяг досягнутих працівником прокуратури соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Також, згідно ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відтак, посилання відповідача на те, що на час звернення позивача із заявою у переведенні призначеної йому пенсії з одного виду на інший та її призначення підлягає застосуванню Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213, який прийнятий в часі пізніше ніж Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року є безпідставним.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, відсутні підстави для скасування такого рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 30 березня 2017 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.