Справа № 822/297/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/297/17

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

05 квітня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Городоцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про внесення змін до актових записів,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Городоцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, в якому просила: зобов'язати Городоцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 №7 від 01 березня 1951 року, складеного виконавчим комітетом Косогірської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області національність матері дитини «українка» на полька»; внести зміни в актовий запис про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_3 №4 від 11 лютого 1972 року, складеним виконавчим комітетом Москалівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області національності нареченої «українка» на «полька».

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явивилися.

Крім того, від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, у 2016 р. ОСОБА_2 звернулася до Городоцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області з заявою про внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_3 №7 від 01.03.1951 року, складеного виконавчим комітетом Косогірської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, змінивши національність матері з "українка" на "полька"; та актового запису про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_3 №4 від 11.02.1972 року, складеного виконавчим комітетом Москалівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, змінивши національність нареченої з "українка" на "полька".

Згідно висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану Городоцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 29 грудня 2016 року позивачці відмовлено у внесенні змін у зв'язку із відсутністю підтверджуючих документів, однак ОСОБА_2, вважаючи дану відмову незаконою та такою, що порушує її права, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Так, відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року №2398-VI.

Згідно ст. 2 Закону №2398 актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Державній реєстрації відповідно до вказаного вище Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Частиною 1 ст. 3 Закону №2398 визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Статтею 6 Закону №2398 передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

При цьому, ст. 9 Закону №2398 визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Так, актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Інформація, що міститься в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

В свою чергу, ч. 1 ст. 22 Закону №2398 визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

При цьому, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Частиною 5 ст. 9 Закону №2398 встановлено, що правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793 було затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (Правила).

Відповідно до п. 2.6 Правил разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Пунктом 2.7 Правил визначено, що на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Згідно п. 2.11 Правил факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.

Пунктом 2.12 Правил передбачено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що в актовому записі про народженні ОСОБА_3 №7, складеного 01.03.1951 року виконавчим комітетом Косогірської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області національність матері не зазначена.

В свідоцтві про народження ОСОБА_3 НОМЕР_1, виданого 01.03.1951 року, вказано національність матері "українка".

В актовому записі про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_3 №4 від 11.02.1972 року, складеному виконавчим комітетом Москалівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області та свідоцтві про шлюб НОМЕР_2 від 11.02.1972 року, виданому виконавчим комітетом Москалівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, національність позивачки значиться - "українка".

Натомість, для підтвердення належності до польської національності ОСОБА_2 посилається на довідку №382 та виписку Кузьминської сільської ради Городоцького району Хмельницької області №381 від 25.11.2016 року, про те, що згідно запису погосподарської книги за 1944-1948 роки №1 ОСОБА_5 була дочкою ОСОБА_6 і за національностю значилися як польки.

Крім того, позивачка надає копії документів про її легітимацію в Хмельницькому обласному осередку спілки поляків України, належність до приходу Римо-Католицького костьолу Св. Петра та Павла в м. Хмельницькому та копію паспорту її бабусі - ОСОБА_6, НОМЕР_3.

Однак, колегія суддів дійшла висновку про недостатність наданих доказів позивачки, оскільки зазначені документи не дають можливості достовірно встановити національність останньої та її матері та не дають підстав для внесення змін до актового запису.

До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачка заявляючи вимогу про внесення відповідачем змін в актовий запис про народження, змінивши в графі національність матері з "українка" на "полька", фактично намагається не відновити свою національність, а встановити факт приналежності до польської національності своєї матері.

Так, відповідно до розділу 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №12 від 29.09.2016 року "Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв'язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану", суд перевіряє, чи відповідні рішення прийняті, дії чи бездіяльність вчинені, зокрема, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення чи вчинення дії. Для встановлення останньої характеристики (обґрунтованості) прийняття рішення та вчинення дій органом державної реєстрації актів цивільного стану щодо відмови внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи адміністративний суд вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення та/або вчинення відповідних дій, передбачених частиною першою статті 22 Закону "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Таким чином, подані заявником документи, що були предметом розгляду органом державної реєстрації актів цивільного стану, досліджуються судом як докази у справі, а не як предмет спору. Водночас суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених цими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти, що засвідчують зміну актів цивільного стану особи; такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження. У зв'язку з цим вказано на обґрунтовану загальну позицію Вищого адміністративного суду, викладену в ухвалі від 17.03.2015 року, прийнятій за підсумком касаційного перегляду справи №К/9991/55225/12, відповідно до якої адміністративні суди при розгляді спорів щодо рішень, дій чи бездіяльності органів РАЦС не повинні досліджувати обставини, які підлягають дослідженню в порядку цивільного судочинства, і тому не можуть підміняти собою компетенцію відповідного органу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки законні підстави для внесення змін до зазначених вище документів відсутні, а Городоцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 71, 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.