Справа № 822/1867/16
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1867/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-судді суддівЛабань Г.В. Петричковича А.І. Майстер П.М.
при секретарі за участі:Вересняк А.А. представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 12 липня 2016 року № в частині донарахування податку на прибуток підприємств в розмірі 501 262 грн та штрафних санкцій в розмірі 50438 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що Головним управлінням Державної фіскальної служби України в Хмельницькій області в період з 11 травня 2016 року по 14 червня 2016 року була проведена документальна планова перевірка Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства. За результатами перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на організацій, що перебувають у державній власності на суму 687040,00 грн., та застосовано штрафні санкції в розмірі 69570,00 грн., №, яким зобов'язано сплатити 21959,70 грн. штрафу за затримку сплати податку на прибуток підприємств та організацій, що перебувають у державній власності.

Не погоджуючись із висновками податкового органу позивач оскаржив прийнятті податкові повідомлення - рішення в адміністративному порядку. За результатами первинної скарги ДФС України прийняла рішення №18720/6/99-99-11-02-02-25 від 30 серпня 2016 року, яким вирішила податкові повідомлення - рішення залишити в силі.

Позивач вважає, що висновки податкового органу відображені в акті перевірки та рішенні Державної фіскальної служби України щодо порушення пункту 44.1 статті 44, пункту 135.2, підпункту 135.5.4 статті 135, пункту 138.2, пункту 138.8, підпункту 138.8.5 пункту 138.8, абзацу "в" підпункту 138.10.4 пункту 138.10, підпункту 138.12.2 пункту 138.12 статті 138, підпункту 139.1.6 підпункту 139.1.11 пункту 139.1 статті 139, пункту 142.2 статті 142 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ (в редакції, що діяла до 01 січня 2015 року), пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України від 02 лютого 2010 року (в редакції, що діє з 01 січня 2015 року), пунктів 5, 7, 8, 21 П(С)БО 15 "Дохід", пункту 11 П(С)БО 16 "Витрати", пункту 5 П(С)БО 21 "Вплив змін валютних курсів" є не обґрунтованими та прийнятими з порушенням законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, на які посилається у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача проти позову заперечили, вважають спірні податкові повідомлення-рішення законними, оскільки порушення позивачем вимог податкового законодавства встановлено документальною плановою виїзною перевіркою позивача та відображено в акті перевірки №0040/22-01-14- 01/23831376 від 22.06.2016 року.

Вказують, що прийняття спірних податкових повідомлень-рішень пов'язано із встановленням перевіркою численних порушень податкового законодавства, допущених позивачем у періоді, який підлягав перевірці.

Враховуючи вище викладене, вважає що, податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України та скасуванню не підлягають.

Заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Суд встановив, що позивач - державне підприємство "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" 02.10.1996 року зареєстроване виконавчим комітетом Кам'янець -Подільської міської ради Хмельницької області (Свідоцтво про державну реєстрацію Серії А00 №549354).

Основними видами діяльності позивача є: виробництво зброї та боєприпасів; інші види оптової торгівлі; дослідження і розробки в галузі природничих та технічних наук.

На підставі направлень від 10.05.2016 року №304, №305, №306,№307, №308, №309, згідно із пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями), наказу ГУ ДФС у Хмельницькій області № 213 від 27.04.2016р. та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на ІІ квартал 2016 року проведена документальна планова виїзна перевірка державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" (скорочена назва - ДП "НТК "Завод точної механіки") з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013р. по 31.03.2016р. відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами перевірки складений акт №0040/22-01-14-01/23831376 від 22.06.2016 року.

На підставі акту перевірки, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ (форма "Р"), яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на організацій, що перебувають у державній власності на суму 687040,00 грн., та застосовано штрафні санкції в розмірі 69570,00 грн.;

№ (форма "Ш"), яким зобов'язано сплатити 21959,70 грн. штрафу за затримку сплати податку на прибуток підприємств та організацій, що перебувають у державній власності.

Досліджуючи правомірність винесених податкових повідомлень-рішень, суд враховує наведене нижче.

Спірні податкові повідомлення-рішення базується на викладених в акті перевірки висновках відповідача щодо порушення позивачем:

п.44.1 ст.44, п.135.2, пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.138.2, п.138.8, пп.138.8.5 п.138.8, абз.«в» пп.138.10.4 п.138.10, пп.138.12.2 п.138.12 ст.138, пп.139.1.6, пп.139.1.9, пп.139.1.11 п.139.1 ст.139, п.142.2 ст.142 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ (в редакції, що діяла до 01.01.2015р.), п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ (в редакції, що діє з 01.01.2015р.), п.5, п.7, п.8, п.21 П(С)БО 15 "Дохід", п.11 П(С)БО 16 "Витрати", п.5 П(С)БО 21 "Вплив змін валютних курсів", п.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. № 996-ХІV (із змінами та доповненнями), п.1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за № 168/704, в результаті чого занижено податок на прибуток всього в сумі 687040 грн., в тому числі за 2013 рік в сумі 172784 грн., за 2014 рік в сумі 105496 грн., за 2015 рік в сумі 408760 грн.;

п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання з податку на прибуток згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік № від 06.03.2015 року в сумі 6237,00 грн.;

п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого несвоєчасно сплачено суму узгодженого податкового зобов'язання з податку на прибуток згідно уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток за 2014 рік № від 22.05.2015 року в сумі 189927,00 грн.;

абз.4 п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання по авансових внесках з податку на прибуток згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік № від 06.03.2015 року в сумі 223,00 грн. та уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік № від 22.05.2015р. в сумі 23210,00 грн.

Суд встановив, що 01.12.2015 року між позивачем та TOB "Спец Модуль" укладений договір поставки №06/01-187 на поставку LED - світильників, панелей та прожекторів. Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов'язується постачати покупцю продукцію в асортименті та в строк згідно специфікацій, п.п.2.1.найменування, кількість, ціна та терміни поставки кожної партії товару визначаються специфікацією, яка оформлюється додатком до договору, п.п. 2.2 товар постачається покупцеві на умовах СРТ (згідно "ІНКОТЕРМС" в редакції 2000 р.) - покупця. Розвантаження товару в пункті призначення (склад покупця) здійснюється за рахунок покупця, п.п 3.2. якість товару повинна відповідати якості заводу - виробника, 4.1. ціна кожної окремої партії товару встановлюється у специфікації, п.п.5.1. розрахунок за кожну окрему партію товару здійснюється у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок продавця шляхом передплати вартості товару покупцем, якщо інші умови та порядок розрахунків не зазначені в специфікаціях. Товар вважається оплаченим з дня надходження коштів в повному обсязі на рахунок продавця.

На виконання умов вказаного договору TOB "Спец Модуль" поставило ДП "НТК "Завод точної механіки" товар, згідно специфікацій №№1,2,3, які є додатками до договору, що підтверджується видатковою накладною № 0143-С на суму 1018577,50 грн., видатковою накладною №0144-С на суму 631579,22 грн, видатковою накладною №0175-С на суму 356124,10 грн. та прибутковими ордерами №650, №651, №41.

Розрахунок за товар по договору №06/01-187 здійснювався в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок продавця, що підтверджується журналом - ордером по рахунку 631 "розрахунки з вітчизняними виробниками" та випискою з особового рахунку позивача.

Товар, придбаний від ТОВ "Спец Модуль" позивач використав у власній господарській діяльності.

В силу п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст.198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Всупереч ч.2 ст.71 відповідачем не спростований факт використання позивачем товару, придбаного у ТОВ "Спец Модуль", у господарській діяльності.

Згідно пункту 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" затвердженого наказом МФУ від 31.12.1999 №318 собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загально виробничих витрат та наднормових виробничих витрат.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий примірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Частиною 1 ст. 9 зазначеного Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Досліджені судом первинні документи підтверджують, що господарські операції з придбання від ТОВ "Спец Модуль" товару спричинили зміни в структурі активів та зобов'язань позивача.

При цьому суд враховує, що відповідачем не доведено, що зазначений в накладних товар поставлений не ТОВ "Спец Модуль", а іншими господарюючими суб'єктами.

Відтак, суд вважає, що наявність у позивача первинних документів, оформлених з дотриманням вимог чинного законодавства засвідчує факт придбання товару.

Відповідач не подав та суд не встановив будь-яких доказів, які б могли свідчити про недобросовісність позивача як платника податків або про наявність обставин, що виключають обґрунтованість заявленої ним податкової вигоди як-от безтоварний та/або фіктивний характер здійснених операцій, завідоме придбання товарів у осіб, діяльність яких має ознаки фіктивного підприємництва, спрямування операцій на одержання прибутку виключно за рахунок податкової вигоди тощо.

Суд не встановив також порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо формування податкового кредиту згідно звітів комісіонерів ДП ДГЗІФ "Укрінмаш" () та ДК "Укрспецекспорт" ().

Так, згідно звіту комісіонера ДП ДГЗІФ "Укрінмаш" №2 від 31.03.2013р. по договору комісії №5/176-Д від 28.11.2012р. за рахунок коштів комітента комісіонером здійснено такі витрати:

- дозвіл ДСЕКУ - 1020 гривень (127,61 доларів США).

Згідно звіту комісіонера ДП ДГЗІФ "Укрінмаш" №3 від 30.04.2013р. по договору комісії №5/176-Д від 28.11.2012 р. за рахунок коштів комітента комісіонером здійснено такі витрати:

- митне оформлення вантажу (ТОВ Екодез) - 240,00 гривень.

- митне оформлення вантажу (ТОВ Лист К) - 1110 гривень.

- відрядження спеціалістів 2521,80 гривень.

- оформлення сертифікату (Торгово - промислова палата України) - 207 гривень.

- роботи (послуги) по укладанню та виконання умов контракту з інозамовником (компанія Incommtade Business Limited) - 13 951,62 долар США.

Згідно звіту комісіонера ДП ДГЗІФ "Укрінмаш" від 30.04.2013 р. по договору комісії №3/59-Д від 23.04.2013р. комісіонером здійснено такі витрати:

- державне мито - 236,00 гривень.

- державне мито - 768,77 доларів США.

Згідно звіту комісіонера ДК "Укрспецекспорт" №2 від 28.06.2013 р. про виконання доручення за договором комісії №USE-17.1-50-д/к-13 від 20.02.2013р. з коштів, які отримав від інозамовника комісіонер за рахунок комітента сплатив:

- агентські послуги, надані за межами митної території України (Almagest Limited) 1 1049 США;

- дозвіл ДСЕКУ - 43,06 гривень;

- сертифікат (Торгово-промислова палата України) - 207,00 гривень;

- витрати на відрядження фахівців - 1 232,00 гривень;

- витрати на відрядження фахівців - 1 272,00 гривень;

- всього -11 393,56 доларів США.

Згідно звіту комісіонера ДП ДГЗІФ "Укрінмаш" № 2 від 31 липня 2013 року по Договору комісії № 4/20-Д від 13 лютого 2013 року за рахунок коштів комітента комісіонером здійснено такі витрати на суму 171,45 доларів США:

- дозвіл на експорт товару - 510,00 гривень;

- банківські послуги - 438,61 гривень.

Згідно звіту комісіонера ДК "Украспецекспорт" № 3 від 15 липня 2013 року про виконання доручення за Договором комісії № ІІ8Е-17.1-50-дїк-13 від 20 лютого 2013 року з коштів, отриманих від інозамовника комісіонер за рахунок комітента сплатив:

- транспортування (ЗАТ "Транс Сервіс") - 2 609,38 гривень.

Згідно звіту комісіонера ДП ДГЗІФ "Украінмаш" № 3 від 31 серпня 2013 року по Договору комісії № 4/20 від 13 лютого 2013 року за рахунок коштів комітента комісіонером здійснено такі витрати на суму 59 935,43 доларів США:

- цінова експертиза ("Держзовнішінформ") - 450,00 гривень;

- страхування майна (ПрАТ "Страхові компанії України") - 15826,14 гривень;

- навантаження-розвантаження виробів (ТОВ "Авіавантажсервіс") - 1829,69 гривень;

- міжнародне перевезення (компанія "Allodium S.A.") - 39670,22 долар США;

- роботи (послуги) по укладанню та виконанню умов контракту з інозамовником (компанія "Blessway Ltd") - 18000,00 доларів США.

Згідно звіту комісіонера ДК "Украспецекспорт" № 4 від ЗО вересня 2013 року про виконання доручення за Договором комісії № ШЕ-17.1-50-д/к-13 від 20 лютого 2013 року з коштів, отриманих від інозамовника комісіонер за рахунок комітента оплатив:

- витрати на обслуговування делегації - 1 864,30 гривень;

- витрати на обслуговування делегації - 2 250,55 гривень;

- ТОВ "Пілот" витрати на обслуговування делегації - 1 990,00 гривень;

- ТОВ "Пілот" витрати на обслуговування делегації - 2 650,00 гривень;

- ТОВ "Пілот" витрати на обслуговування делегації - 3 200,00 гривень;

- ТОВ "Пілот" витрати на обслуговування делегації - 5 310,00 гривень;

- витрати на відрядження фахівців - 1 780 доларів США (курс 7,993 гривень);

- ТОВ "Пілот" квитки - 17 294,00 гривні;

- ТОВ "Пілот" квитки - 2 056,62 гривень;

- витрати на відрядження фахівців - 523,40 гривні;

- витрати на відрядження фахівців - 90,00 гривень;

- агентські послуги, надані за межами митної території України ("Almagest Limiyad") - 11 049,00 доларів США (курс 7,993 гривень);

- витрати на відрядження фахівців - 1 680,00 доларів США (курс 7,993 гривень);

- всього 19 166,68 доларів США (курс 7,993 гривень)

Згідно звіту комісіонера ДП ДГЗІФ "Укрінмаш" № 2 від 30 листопада 2013 року по Договору комісії № 4/116-Д від 22 жовтня 2013 року за рахунок коштів комітента комісіонером здійснено такі витрати на суму 425,37 доларів США:

- дозвіл на експорт товару - 3 400,00 гривень.

В грудні 2013 року - 916,72 гривні:

1. банківські послуги - 455,84 гривні;

2. банківські послуги - 460,88 гривень.

Згідно звіту комісіонера ДП ДГЗІФ "Укрінмаш" № 4 від 30 квітня 2014 року по Договору комісії № 4/116-Д від 22 жовтня 2013 року за рахунок коштів комітента комісіонером здійснено такі витрати на суму 112,00 доларів США:

- страхування вантажу (ПрАТ "Військово-страхова компанія") - 8 713,61 гривень;

- цінова експертиза ("Держзовнішінформ") - 450,00 гривень;

- навантаження-розвантаження виробів (ТОВ "Авіавантажсервіс") - 1 219,80 гривень;

- перепустка на територію аеропорту (ДП "Антонов") - 150,00 гривень;

- міжнародне перевезення (компанія Allodium S.A.) - 16 179,69 доларів США (курс 11,383201 гривень).

Згідно звіту комісіонера ДК "Укрспецекспорт" № 1 від 26 вересня 2014 року про доручення за Договором комісії № ШЕ-20/4-383-д/к-]3 від 30 грудня 2013 року за рахунок комітента становлять 120,31 доларів США:

- витрати на відрядження фахівців - 420,00 гривень;

- витрати на відрядження фахівців - 420,00 гривень;

- представницькі - 781,10 гривень.

Згідно звіту комісіонера ДК "Укрспецекспорт" № 1 від 14 липня 2014 року про ви; доручення за Договором комісії № ШЕ-20.4-331-д/к-13 від 07 листопада 2013 року витрати ком рахунок комітента становлять 1 730,97 доларів США :

- дозвіл ДСЕКУ - 1 700,00 гривень;

- транспортування ТОВ "Компанія Тетра Трейдінг" - 18 100,00 гривень.

Згідно звіту комісіонера ДП ДГЗІФ "Укрінмаш" №6 від 31.07.2014 року по Договору комісії Я 4/116-Д від 22.10.2013 року за рахунок коштів комітента комісіонером здійснено такі витратив сумі 291,71 долар США :

- дозвіл на експорт товару - 3 400,00 гривень (курс 11,655592 гривень).

Згідно звіту комісіонера ДК "Укрспецекспорт" № 2 від 31 жовтня 2014 року про виконання доручення за Договором комісії № ШЕ-20.4-383-д/к-13 від 30 грудня 2013 року витрати комісіонер: л рахунок комітента становлять 12,91 доларів США:

- дозвіл ДСЕКУ - 166,67 гривень (курс 12,908793 гривень).

Згідно звіту комісіонера ДП ДГЗІФ "Укрінмаш" № 7 від 31 березня 2015 року по Договором № 4/116-Д від 22 жовтня 2013 року за рахунок коштів комітента комісіонером здійснено такі суму 326,87 доларів США:

- страхування вантажу (ПрАТ "Страхові компанії України") - 7 681,70 гривень.

Згідно звіту комісіонера ДК "Укрспецекспорт" № 2 від 27 лютого 2015 року про виконання доручення за Договором комісії № ШЕ-20.4-331-д/к-13 від 07 листопада 2013 року витрати ком: рахунок комітента становлять 1 350,01 доларів США:

- дозвіл ДСЕКУ - 85 гривень (5,38 доларів США* 15,8100050)

- дозвіл ДСЕКУ - 85 гривень (5,38 доларів США* 15,8100050)

- мито, сплачене при митному оформленні вантажу- 5 158,12 гривень (223 долари США/23,130)

- доставка ЗАТ "Транс Сервіс" - 4 462,56 гривень (179,65 доларів США/24,840495)

Згідно звіту комісіонера ДП ДГЗІФ "Укрінмаш" № 8 від 31 травня 2015 року по Договору № 4/116-Д від 22 жовтня 2013 року за рахунок коштів комітента комісіонером здійснено такі витрати на суму 326,87 доларів США:

- міжнародне перевезення (ТОВ "Делькар") - 223 030,11 гривень

- транспортно-експедиторські послуги по Україні (ТОВ "Делькар") - 58 868,77 гривні.

За змістом частини першої статті 1011 Цивільного кодексу України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Згідно із статтею 1022 Цивільного кодексу України після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії Комітент, який має заперечення щодо звіту комісіонера, повинен повідомити його про це протягом тридцяти днів від дня отримання звіту. Якщо такі заперечення не надійдуть, звіт вважається прийнятим.

При цьому, суд враховує, що договори комісії, укладені між позивачем та ДГЗІФ "Укрінмаш" і ДК "Укрспецекспорт" не визнані судом недійсними, передбачені ними послуги комісіонера прийняті позивачем без зауважень.

Крім того, податковим органом не проводились зустрічні перевірки із вказаними контрагентами.

Укладення договору, який передбачає придбання послуг, вже є ознакою господарської діяльності. Зміст договору про надання послуг та їх особливість у цілому полягають в тому, що вони споживаються у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності (ст. 901 ЦКУ). Тобто результат послуг не має матеріального виразу та визначається лише шляхом впливу на результати господарської діяльності замовника послуг.

Так як, позивач виробляє продукцію обмеженого обігу, а законодавством України реалізація даної продукції обмежена лише двома державними підприємствами, які виконують функції з пошуку покупця, проведення переговорів, укладення контрактів на поставку продукції та власне здійснює повний супровід фактичного постачання продукції тому вони і виконують в цілому єдину господарську операцію - реалізація продукції обмеженого обігу.

На підтвердження понесених витрат (з ПДВ) з реалізацією продукції ДП "НТК "Завод точної механіки", переданої на комісію ДП ДГЗІФ "Укрінмаш" та ДК "Укрспецекспорт", та реальності їх понесення позивач надав акти виконаних робіт (наданих послуг), звіти про використання коштів, сертифікати, дозволи, транспортні документи та інші.

Враховуючи викладене, позивач правомірно включив ПДВ у сумі 1422986,00 грн. до податкового кредиту.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене адміністративний позов слід задовольнити.

У зв'язку із задоволенням позовних вимог у відповідності до статті 94 КАС України сплачений позивачами судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 158 - 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 12 липня 2016 року № в частині донарахування податку на прибуток підприємств в розмірі 501 262 грн та штрафних санкцій в розмірі 50438 грн.

Стягнути на користь Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" судовий збір в розмірі 8275,59грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 03 квітня 2017 року

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/ /підпис/Г.В. Лабань А.І. Петричкович П.М. Майстер
"Згідно з оригіналом" Суддя Г.В. Лабань