Справа № 592/11459/16-а
Суддя: Косолап М. М.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/59/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря Павлович Ю.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів та третьої особи ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Суми, інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа: Департамент патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.12.2016 р. близько 01:40 год. він знаходився на території АЗС «WOG» по вул. Роменській в м. Суми. Біля входу до приміщення каси до нього підійшли працівники поліції, які не представились та повідомили, що на його автомобілі не працює ліва фара. Після здійснення розрахунку за паливо він побачив, що ті ж самі працівники поліції знаходяться біля його автомобіля та на його питання повідомили, що будуть складати постанову про порушення п. 31.4 Правил дорожнього руху України. Заперечуючи він пояснив, що п. 31.5 Правил дорожнього руху України дозволяє з такою несправністю продовжити рух до стоянки або місця ремонту, але інспектор забрав документи та склав відносно нього постанову, при цьому провів розгляд справи без єдиного доказу, виніс постанову за його відсутності та не розяснив права. Зазначає, що заперечував проти правопорушення, просив надати докази, розглянути справу у присутності його захисника, а оскільки був вечір, просив перенести розгляд справи на іншу дату та надати можливість отримати правову допомогу. У час коли до нього підійшли працівники поліції він не був учасником дорожнього руху. З цих підстав оскаржувану постанову вважає незаконною та безпідставною. Просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 721159 від 02.12.2016 р. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн., а провадження у справі закрити.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Суду пояснив, що 02.12.2016 р. він їхав з Києва, заїхав на заправку, до нього підійшли інспектори поліції та повідомили, що у нього не горить передня ліва фара, на що він повідомив, що виправить, оскільки правилами дорожнього руху не заборонено доїхати з даною несправністю до місця ремонту або стоянки, але інспектор поліції почала складати постанову не розяснивши його права, не дослідивши докази. Після чого він просив розглянути справу за участю його захисника, відкласти розгляд справи.

Представник відповідачів та третьої особи - ОСОБА_2 позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити. Пояснив, що 02.12.2016 р. близько 01:40 год. на вул. ОСОБА_4, в районі будинку 136 в м. Суми інспектором поліції було виявлено автомобіль Хонда, д.н. 07373КН, який в темну пору доби рухався з непрацюючою лампою лівої фари в режимі ближнього світла, що заборонено згідно п. 31.4.3 в) Правил дорожнього руху України. Інспектори поліції підійшли до позивача, відрекомендувались, пояснили суть скоєного правопорушення та попросили надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, зауважень щодо яких не виникло. Інспектор пояснила позивачу, що він порушив вимоги п. 31.4.3 в) Правил дорожнього руху України, оскільки останній в темну пору доби керував автомобілем у якого в режимі ближнього світла не горить лампа лівої фари, експлуатація якого згідно законодавства із зазначеною несправністю забороняється, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 121 КУпАП. Інспектор розяснила позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомила, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення, після чого розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, винесла оскаржувану постанову.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено такі обставини.

02.12.2016 р. у м. Суми, вул. Степана Бандери, 136 інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Суми лейтенантом поліції ОСОБА_3 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 721462, відповідно до якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Відповідно до постанови ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Honda Legend, д.н. НОМЕР_1 02.12.2016 р. о 01 год. 47 хв. в м. Суми по вул. Степана Бендери біля будинку № 136 керував автомобілем у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.3.4 в) Правил дорожнього руху України (а.с. 4).

Позивач, заперечуючи факт здійснення ним правопорушення, зафіксованого в оскаржуваній постанові посилається на відсутність будь-яких належних доказів.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п. 31.1. Правил дорожнього руху, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно з п.п. «в» п. 31.4.3. Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності такої технічної несправності, коли не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

У відповідності до п. 31.5 Правил дорожнього руху у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п. 31.4 цих правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту.

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395 (далі - Інструкція), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р. І Інструкції).

Згідно пункту 4 р. І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 1 статті 121 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р. III Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наданий представником відповідача відеозапис з нагрудних камер поліцейських не містить зафіксованого факту вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, відеозапис починається з того моменту, коли ОСОБА_1 на заправці вийшов з водійського сидіння автомобіля і до нього підійшов інспектор патрульної поліції ОСОБА_5 та починає з ним спілкування, при цьому у автомобіля вимкнуто фари. Отже самого моменту вчинення позивачем порушення підпункту «в» пункту 31.4.3. Правил дорожнього руху даний відеозапис не містить.

Допитаний за клопотанням представника відповідачів ОСОБА_2 свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що 02.12.2016 р. вони в екіпажі з ОСОБА_3 здійснювали патрулювання, побачили автомобіль Хонда, який їхав з вул. Роменська в сторону автовокзалу. Вони помітили, що у автомобіля не працює ліва фара в режимі ближнього світла, у звязку з чим поїхали за автомобілем на заправку. За кермом автомобіля був позивач і відносно нього ОСОБА_3 була винесена оскаржувана постанова.

Покази зазначеного свідка, який є колегою відповідача ОСОБА_3 не можуть бути взяті до уваги судом, як докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення та підтвердження правомірності прийнятого субєктом владних повноважень оскаржуваного рішення.

Будь-яких інших доказів, які підтверджують наявність у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП і які б дозволили вказати на достовірність порушення ОСОБА_1 підпункту «в» пункту 31.4.3. Правил дорожнього руху суду не надано.

Разом з тим, вищевказаним дослідженим відеозаписом з нагрудних камер поліцейських спростовуються доводи позивача, що він не був за кермом транспортного засобу, оскільки на відео чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 вийшов з водійського сидіння автомобіля, відчиняв капот автомобіля та намагався полагодити ліву фару.

Відповідач - інспектор поліції ОСОБА_3 розяснила ОСОБА_1, що він буде притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що керував автомобілем у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, розяснено права передбачені ст. 268 КУпАП, повідомлено строк оскарження постанови. Вимогу про необхідність правової допомоги ОСОБА_1 заявив лише після винесення оскаржуваної постанови.

Відтак доводи позивача в цій частині є необґрунтованими і не заслуговують на увагу.

Згідно вимог частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідачем - інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми лейтенанта поліції ОСОБА_3, як суб'єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірності прийнятої нею постанови, суд приходить до висновку, що остання підлягає скасуванню.

Що стосується вимоги про закриття провадження по справі, то в цій частині в задоволенні позову слід відмовити, оскільки відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Поряд із цим даний спір, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, являється спором фізичної особи із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення. Суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Керуючись ст.ст. 121 ч. 1, 251, 280, 288 і 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 10 - 11, 70 - 71, 159 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 721462 від 02.12.2016 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В іншій частині вимог відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її проголошення, з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.М. Косолап