Справа № 607/14234/16-а
Суддя: Грицак Р. М.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2017 Справа №607/14234/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді: Грицака Р.М.

за участю секретаря: Чех Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративний позов ОСОБА_1 до Тернопільського обєднаного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Тернопільського обєднаного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років, та зобов'язання здійснити призначення, нарахування та виплату пенсії за вислугу років згідно ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ з 11.11.2016 року виходячи з розрахунку 90% суми місячного (чинного) заробітку обчисленого за останні 60 календарні місяців роботи без обмеження граничного розміру пенсії. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 11.11.2016 року він звернувся до Тернопільського об'єднаного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ. Однак протоколом №56 засідання комісії Тернопільського об'єднаного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Тернопільської області від 22.11.2016 року йому було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» посилаючись на п. 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», відповідно до яких з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, а відповідно пенсії в порядку та на умовах визначених зазначеним законами не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. Вважає, що дії відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії за вислугою років є протиправними, такими, що порушують його законні права та інтереси, зокрема право на пенсійне забезпечення за наявності відповідного стажу. У період з 1996 року по 2014 рік, коли він працював в органах прокуратури, діяли гарантії пенсійного забезпечення, які суттєво відрізняються від положень, передбачених нині діючим Законом. Із врахуванням того, що нормами ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 року, яка діє на даний час, всупереч положень Конституції України суттєво погіршено його становище, що призвело до обмеження його законних прав та інтересів, зокрема права на пенсійне забезпечення, звуження їх змісту та обсягу, чим погіршено його матеріальне становище, вважає, що він має право на призначення пенсії за вислугу років у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ в редакції, яка діяла до липня 2011 року. Зазначає, що його позиція узгоджується із рішеннями Європейського суду з прав людини та правовими висновками верхового Суду України. На підставі викладеного просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав та зазначив, що працює в органах прокуратури України з 13.02.1996 року, безперервний загальний стаж роботи станом на дату звернення до відповідача, що зараховується у вислугу років, становить 22 роки 10 днів, у тому числі на посадах в органах прокуратури - 20 років 8 місяців 28 днів. Вважає, що оскільки на час його призначення на роботу в органи прокуратури діяв ОСОБА_3 України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, тому він набув права виходу на пенсію за вислугу років зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі на посадах прокурорів і слідчих прокуратури - не менше 10 років. У зв'язку з цим, звернувся до суду з позовом і просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні його пенсії за вислугу років та зобов'язати Тернопільське об»єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити, нарахувати та виплатити йому пенсію за вислугу років у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за останні 60 календарних місяців перед зверненням за призначенням пенсії, з часу звернення із відповідною заявою, тобто з 11.11.2016 року. Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Тернопільської області в судовому засіданні відносно позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях та просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав: Згідно статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Відповідно до статті 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Згідно копії диплома серії ЛЗ №001223 від 27.06.1997 року ОСОБА_1 в період з 1992 року по 1997 рік навчався в Чернівецькому державному унівеситеті ім. Ю. Федьковича та про закінчення отримав вищу юридичну освіту за спеціальністю «правознавство». Як вбачається із довідки прокуратури Тернопільської області №11/258 вих-16 від 18.10.2016 року ОСОБА_1 працює в органах прокуратури Тернопільської області з 13.02.1996 року, а на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Тернопільської області з 07.09.2015 року по даний час. Зазначений трудовий стаж ОСОБА_1 підтверджується записами трудової книжки серії АФ №985212. 11.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського об'єднаного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ. Протоколом №56 засідання комісії Тернопільського об'єднаного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Тернопільської області від 22.11.2016 року, відмовлено позивачу ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років з посиланням на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213- VIII від 02.03.2015р. у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з цим з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Відповідно до п.6 ст.92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є ОСОБА_3 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та спеціальні закони, норми яких застосовуються при призначенні пенсії окремим категоріям громадян. Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України від 05.11.1991р. № 1789-XII «Про прокуратуру». Частиною 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991р.) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80 % від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включається всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 % місячного заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Відповідно до ч. 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Законом України № 3668-УІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права. Так, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-УІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Таким чином, з 01.10.2011р. положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-УІ. У відповідності до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213-УІІІ в редакції, чинній на момент звернення позивача з заявою про проведення перерахунку пенсії, внесено зміни до частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. При цьому, з 01.04.2015р. набув чинності ОСОБА_3 України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який встановлює низку змін до законів, які регулюють питання пенсійного забезпечення громадян. Зокрема, з 01.01.2015р. розмір пенсії за віком та вислугою років, які призначаються за нормами Закону України «Про прокуратуру» становлять 60 % заробітної плати. Однак, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213-VII, яким передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. ОСОБА_3 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VII не скасовано, його положення (у частині, що стосуються спірних правовідносин) не визнано неконституційними, а до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то ж відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.05.2016 у справі № 333/6710/15-а. Згідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу. Таким чином, згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213-VII скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Крім того, у абзаці п'ятому пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.10.1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України вказано, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не визначено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Тож на час звернення ОСОБА_1 з заявою про призначення пенсії 11.11.2016 року, правові підстави для призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» були відсутні. Також, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015р. прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років, зокрема, з 01.10.2016р. по 30.09.2017 - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років. Згідно з ч. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Суд звертає увагу, що дана редакція Закону № 1697-VII була чинною на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Частиною 6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася. Однак, станом на день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, вислуга років мала становити 23 роки, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів не менше 13 років, проте, згідно доданих до заяви про призначення пенсії документів на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років вказана вислуга ОСОБА_1 складала 22 роки 10 днів, у тому числі на посадах в органах прокуратури - 20 років 8 місяців 28 днів. Таким чином, станом на 11.11.2016 року стаж роботи позивача згідно з вимогами абзацу 7 частини 1 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII не дає право на призначення йому пенсії за вислугу років. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії за вислугу років у відповідача були відсутні відповідні правові підстави для призначення позивачу вказаної пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, яка на той час втратила чинність, а тому приймаючи рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України діяло на підставі та у межах наданих повноважень, у спосіб передбачений Конституцією та законами України. За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити. У зв'язку із тим, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ч.2 ст.11, ст.ст. 17, 50, 72, 86, 99, 100, 158, 160, 162, 163, 186, 244-2 ч.1 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, ст.86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 року, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VII від 02.03.2015року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасувати рішення комісії (протокол №56 від 22.11.2016 року) Тернопільського об'єднаного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Тернопільської області про відмову у призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язання Тернопільське об'єднане ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 11.11.2016 року, виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 60 календарні місяці роботи, без обмеження граничного розміру пенсії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяОСОБА_4