Справа № 445/1531/16-а
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Справа № 876/3924/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Затолочного В.С.,

суддів Каралюса В.М., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Бедрій Х.П.,

представника відповідача Сабаля О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Золочівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Золочівського районного суду Львівської області від 02.12.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Золочівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2016 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, Позивач) звернулася до Золочівського районного суду Львівської області з позовною заявою до Золочівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області (далі - Золочівське ОУПФ, Відповідач), в якій просить суд:

- визнати неправомірними дії Золочівського ОУПФ щодо відмови ОСОБА_2 у поновленні виплати пенсії за віком;

- зобов'язати Золочівське ОУПФ поновити ОСОБА_2 виплату пенсії за віком з 01.06.2015 року.

- стягнути з Золочівського ОУПФ на користь ОСОБА_2 невиплачену пенсію за віком за період з 01.06.2015 року до 01.08.2016 року у розмірі 76481,44 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що посада, на якій вона працює, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», а тому не охоплюється формулюванням ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 02.12.2016 року позов задоволено повністю.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Золочівське ОУПФ. Апелянт зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що постанова підлягає скасуванню. Як обґрунтування апеляційної скарги звертає увагу на нову редакцію статті ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.07.2008 року управлінням Пенсійного фонду України у Золочівському районі Львівської області, правонаступником якого є Золочівське ОУПФ, Позивачу була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01.04.2015 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року виплата пенсії Позивачу призупинена у зв'язку з тим, що вона працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії чи довічного грошового утримання у порядку та на умовах передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

30.06.2016 року ОСОБА_2 звернулася до Золочівського ОУПФ з заявою про поновлення з 01.06.2015 року виплати призначеної пенсії за віком.

Листом № 4/3/11/3 від 08.07.2016 року Золочівське ОУПФ повідомило Позивача про відмову у поновленні пенсії з тих підстав, що вона продовжує працювати на посаді судді апеляційного суду Львівської області, а тому підстави для поновлення виплати їй пенсії відсутні.

Суд першої інстанції при вирішенні даної справи дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Проте колегія суддів апеляційного суду з таким висновком не погоджується з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

01 січня 2016 року набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015 року, відповідно до якого у ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» абзаци другий і третій викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Далі, п. 22 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017 року, у частині третій статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінити словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, на час звернення Позивача про відновлення виплати пенсії та на момент прийняття цього рішення у справі вищевказані законодавчі норми, якими передбачено припинення пенсійних виплат, були чинними та не визнавалися неконституційними, а отже у відповідача не було правових підстав їх не виконувати. Позовна заява та рішення суду першої інстанції ж мотивовані статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року, що діяла до 01.01.2016 року, а тому не можуть бути застосовані до відносин, що мали місце після цієї дати.

В частині позовних вимог за 2015 рік слід зазначити, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ст.99 КАС України. Останнім під час розгляду справи не наведено поважних причин його пропуску, також такі не вказані судом першої інстанції у судовому рішенні. Оскільки спірна пенсія виплачувалася позивачу щомісячно в установленому порядку, остання мала об'єктивну та реальну можливість виявити її відсутність в межах встановленого законом строку звернення до суду. Також припинення виплати пенсії проведено на підставі нормативно-правового акту, який був офіційно оприлюднений.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із даним позовом (06.08.2016 року - відповідно до відбитка штампу на поштовому конверті - а.с.11), відсутність обґрунтованих підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги за період з 01.06.2015 року до 05.02.2016 року включно належить залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного адміністративного позову та вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Золочівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області задовольнити.

Постанову Золочівського районного суду Львівської області від 02.12.2016 року у справі № 445/1531/16-а скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги про зобов'язання поновити виплату пенсії та стягнення пенсії за період з 01.06.2015 року до 05.02.2016 року включно - залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська

Повний текст виготовлено 06.04.2017 року