Справа № 138/1940/16-а
Суддя: Жикевич Т. Б.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 138/1940/16-а
Провадження №:2-а/138/3/17

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.03.2017 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі: головуючого судді Жикевич Т.Б.,

за участю: секретарів Алєксєєвої І.Д., Цибульської Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Гоцуляка Р.М., Петрової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Могилів-Подільському адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, зокрема, що він 10.03.2016 звернувся із заявою до Могилів-Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо призначення йому дострокової пенсії за віком. Позивачу було відмовлено у призначенні дострокової пенсії, зважаючи на постанову КМУ "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", згідно якої визначено період бойових дій в Республіці Ангола з листопада 1975 року по листопад 1979 року, тоді як з документів позивача слідує, що він проходив військову службу в Республіці Ангола в період з 16.03.1996 по 21.09.1996. Позивач має статус учасника бойових дій.
Відмову відповідача позивач вважає неправомірною, а тому звернувся до суду з позовом в якому просить визнати дії Могилів-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області неправомірними, скасувати рішення Могилів-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком № 774/06-52/02 від 24.05.2016 та зобов`язати Могилів-Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області прийняти рішення про призначення дострокової пенсії за віком.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зазначила, що згідно постанови КМУ "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" зазначений в документах позивача період проходження військової служби не визначений у даній постанові, а тому підстави для призначення йому пенсії відсутні.
Заслухавши позивача, представників відповідача, показання свідка, дослідивши матеріали справи та матеріали пенсійної справи позивача, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити частково, враховуючи таке.
Як слідує з матеріалів справи, 10.03.2016 позивач звернувся із заявою про призначення дострокової пенсії до Могилів-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області.
10.03.2016 позивачу було 55 повних років, що підтверджується копією його паспорту (а.с.6).
Разом з тим, рішенням Могилів-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, яке було оформлене протоколом № 202 від 20.05.2016, а не листом № 774/06-52/02 від 24.05.2016, як вказує позивач, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії, відповідно до п. 3 абзац Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Підстави та мотиви прийняття такого рішення зазначені в протколі № 5 від 20.05.2016 засідання комісії по розгляду спірних питань, пов`язаних з призначенням та виплатою пенсії від 20 травня 2016 року та в листі Могилів-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду країни Вінницької області № 774/06-52/02 від 24.05.2016, де було вказано, що період перебування позивача в Республіці Ангола з 16.03.1996 по 21.09.1996 не було зараховано, оскільки згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 63 від 08.02.1994, визначено період бойових дій в Республіці Ангола з листопада 1975 року по листопад 1979 року. Крім того, згідно довідки Могилів-Подільського ОВК від 22.03.2016 № 526, не визначено статус ОСОБА_1 , як військовослужбовця (строкова військова служба, військова служба за контрактом тощо) у період участі у бойових діях в Республіці Ангола з 16.03.1996 по 21.09.1996 (а.с.10).
Рішення відповідача суд вважає протиправним враховуючи таке.
Відповідно до положень п. 3 абзацу 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років.
Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", часниками бойових дій визначаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).
Як слідує з копії посвідчення серії НОМЕР_1 , 05.05.2000 ОСОБА_1 отримав статус учасника бойових дій (а.с.8).
Документами, які стали підставою для надання позивачу такого статусу є Список учасників бойових дій для одержання посвідчень на пільги та листів-талонів на проїзд по Шаргородському районі, складений військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , згідно якого ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині в/ч НОМЕР_2 в період з 16.03.1996 по 21.08.1996 (а.с.35, 36). Доказів неправомірності надання позивачу такого статусу суду не надано.
Відповідно до положень ст. 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення", військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейські, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років.
Згідно ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ", законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
З архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 179/1/10176 від 07.10.2016 слідує, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 з 1 лютого 1996 року по 21 вересня 1996 року (Наказ № 179) у військових званнях: старший солдат, «молодший сержант», на посаді електрик-аккумуляторник, призваний Могилів-Подільським РВК, звільнений та відкомандирований в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 м. Кам`янець-Подільський. Особової справи на військовослужбовців за контрактом в/ч НОМЕР_2 , у тому числі ОСОБА_1 , не зберігання до архіву не надходила (а.с.70).
Згідно архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 179/1/13340 від 26.12.2016, в наказі командира військової частини НОМЕР_3 м. Кам`янець-Подільський від 23 вересня 1996 року № 189 зазначено, що згідно Тимчасового положення «Про проходження військової служби солдатами, матросами, сержантами і старшинами» і наказом МО України № 255 від 05.09.1996, військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 прибувших із відрядження із Республіки Ангола і вислуживших строк дійсної військової служби, з 23 вересня 1996 року виключити із списків особового складу частини, рядового ОСОБА_1 , направлено в Могилів-Подільського МВК. В/ч НОМЕР_3 з 30 жовтня 2001 року розформована відповідно до Директиви МОУ від 2 листопада 2000 року № 115/1/0425. В перевірених документах в/ч НОМЕР_3 контракти військовослужбовців (в тому числі ОСОБА_1 ) відсутні, особові справи військовослужбовців за контрактом в/ч НОМЕР_3 за 1993-1998 роки, згідно ліквідаційного акту втрачені в частині. Військовий квиток, особова справа ОСОБА_1 на зберігання до архіву не надходила (а.с.98).
Крім того, в матеріалах справи наявні: довідка Могилів-Подільського об`єднаного військового комісаріату від 03.03.2016, згідно якої ОСОБА_1 , зокрема, в період з 26.01.1996 по 25.09.1996 приймав участь в Діючій армії Республіки Ангола; лист № 1903 від 10.08.2016 Могилів-Подільського об`єднаного міського військового комісаріату Вінницької області, згідно якого на виконання постанови ВРУ від 16.01.1996 № 4 «Про надання інженерно-мостового підрозділу до Місії ООН в Анголі», грунтуючись на положеннях ст.2 Закону України «Про Збройні Сили України» ОСОБА_1 з 16.03.1996 по 21.09.1996 перебував у складі Миротворчих Сил ООН в Анголі; копія трудової книжки ОСОБА_1 в якій зазначено про перебування позивача в Республіці Ангола в період з 26.01.1996 по 25.09.1996 (а.с.13, 33).
В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 надав показання про те, що в 1990-х роках був військовим комісаром Шаргородського району та займався призивом на військову службу військовослужбовців, серед яких, зокрема був позивач ОСОБА_1 , який проходив службу за контрактом і був направлений до миротворчої місії ООН в Республіку Ангола з січня 1996 року по лютий 1996 року.
Суд, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи встановленні обставини, вважає доведеним той факт, що позивач в періоди з 16.03.1996 по 21.08.1996 перебував в Республіці Ангола на підставі чого отримав статус учасника бойових дій. Відповідно до ст. 3, 21 Конституції України утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Згідно ст. 43 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості та в інших випадках передбачених законом.
За таких підстав суд приходить до висновку, що позовні підлягають частковому задоволенню.
Таке рішення суду ґрунтується на тому, що повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 162 КАС України. Відповідно до пункту 2 частини першої цієї норми, у разі задоволення адміністративного позову, суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Втручання суду в повноваження суб`єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Така позиція Вищого адміністративного суду України зазначена в Постанові від 26.03.2015 (К/800/51526/14).

Відповідно до ст. 81, 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії (стаття 81), не пізніше 10 днів з дня їх надходження.

Згідно ст. 83 вказаного вище Закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку, зокрема, пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності .

На підставі зазначених нормативних актів, відповідач при вирішенні питання про призначення пенсії позивачу наділений дискреційними повноваженнями.

З метою належного захисту прав позивача суд, вважає за необхідне також вийти за межі позовних вимог, зважаючи на положення ч.2 ст.11 КАС України, та ухвалити постанову про визнання протиправним та скасування рішення Могилів-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, оформленого протоколом №202 від 20.05.2016, прийняте за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення дострокової пенсії за віком від 10.03.2016, а не дій відповідача чи рішення, оформленого листом, як вказує позивач та зобов`язати Могилів-Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення дострокової пенсії за віком від 10.03.2016 та прийняти рішення по суті його заяви, з врахуванням архівних довідок Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 179/1/10176 від 07.10.2016 та №179/1/13340 від 26.12.2016.
На підставі викладеного вище та ст. 3,21,43 Конституції України, п. 2 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст. 16, 81,82 "Про пенсійне забезпечення" , ст. 26, п.3 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. 2,11,71,158-163 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Могилів-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, оформлене протоколом №202 від 20.05.2016, прийняте за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення дострокової пенсії за віком від 10.03.2016.

Зобов`язати Могилів-Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення дострокової пенсії за віком від 10.03.2016 та прийняти рішення по суті його заяви, з врахуванням архівних довідок Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 179/1/10176 від 07.10.2016 та №179/1/13340 від 26.12.2016.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копій через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області.
Суддя: Т.Б.Жикевич