Справа № 316/122/17
Суддя: Вільямовська Н. О.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/122/17
Провадження № 2-а/316/71/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2017 року м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Вільямовської Н.О.,

при секретарі: Рябуха О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області про визнання протиправними дій Управління пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області щодо відмови в перерахунку пенсії та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, звернулася до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області щодо відмови в перерахунку пенсії. Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» виходячи з 80% заробітної плати, без обмеження її максимального розміру, згідно зі статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-XII із змінами і доповненнями, що діяв на час призначення пенсії, з урахуванням довідки від 14.12.2016 року № 18-963 вих.-16, виданою Прокуратурою Запорізької області починаючи 22.12.2016 року та зобовязати здійснювати виплату перерахованої пенсії в порядку і строки, визначені чинним законодавством, а також виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку. Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору до набрання вказаною постановою законної сили.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з 18 січня 2003 року перебуває на обліку у відповідача і отримає пенсію, яка призначена за віком на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ з відповідними змінами), яку він отримує до теперішнього часу. Зазначена пенсія обчислюється відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 80% середньомісячного заробітку. З 01.12.2015 року було підвищено заробітну плату працівникам прокуратури Запорізької області області. У зв'язку з цим, 22.12.2016 року він звернувся до відповідача з проханням перерахувати йому пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з врахуванням зазначеної довідки прокуратури Запорізької області та без обмежень максимального розміру пенсії і здійснити виплату пенсії з 22.12.2016 року. За результатами розгляду зави отримав відповідь від 30.12.2016 року лист №157/Г-1, в якому йому було відмовлено в перерахунку. Відповідач зазначив, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що на обліку в УПФУ м. Енергодарі Запорізької облаті перебуває ОСОБА_1, якому, починаючи з 18.01.2013 року, призначено пенсію на підставі ст.. 50-1 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» в розмірі 80 % (який на сьогоднішній день втратив чинність крім окремих положень).

Позивач 22.12.2016 року звернувся до УПФУ м. Енергодарі Запорізької облаcті із заявою про проведення перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013.

УПФУ у м. Енергодарі Запорізької області від 30.12.2016 року за вих.№157/Г-1 позивача було повідомлено, що відповідно до п.20 ст.86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 року №1697-УІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам визначаються Кабінетом Міністрів України.

Оскільки на сьогоднішній день окремого нормативного акта, який би регулював порядок призначення, виплати та перерахунку спеціальних пенсій окремим категоріям громадян не прийнято, УПФУ в м. Енергодарі Запорізької області не має підстав для проведення перерахунку пенсії згідно наданої довідки від 14.12.2016 №18-962 вих.-16. виданої прокуратурою Запорізької області.

До набрання чинності Законом Про пенсійне забезпечення працівників прокуратури було врегульовано статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ. На сьогоднішній день положення ст.50-1 Закону №1789-ХІІ втратили юридичну силу, крім окремих норм. Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин, питання правового регулювання служби в органах прокуратури, у тому числі і пенсійного забезпечення, врегульовано нормами Закону від 14.10.2014 №1697-У1І.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року, умови пенсійного забезпечення працівників прокуратури були суттєво змінені. Так. відповідно до п.5 Прикінцевих положень зазначеного нормативного акта, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до "законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Отже, починаючи з 01.06.2015 року, пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши докази, надані сторонами, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в м. Енергодарі Запорізької області.

З січня 2013 року йому було призначено пенсію за вислугою років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789в розмірі 80 відсотка від розміру його місячної заробітної плати прокурора Приазовського району Запорізької області.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч.12 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливостей проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» працівникам прокуратури збільшено посадові оклади, що, згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ є підставою для перерахунку пенсії за вислугою років.

22 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до УПФУ в м. Енергодарі Запорізької області про проведення перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) та долучив довідку прокуратури Запорізької області №18-963 вих.-16 від 14 грудня 2016 року. (а.с.6,7)

Листом № 157/Г-1 від 30.12.2016 року відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки згідно п.5 розділу «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213, починаючи з 01 червня 2015 року органи Пенсійного фонду не призначають і не перераховують пенсії призначені відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (а.с.8).

Суд вважає протиправними дії УПФУ в м. Енергодарі Запорізької області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-963 вих.-16 від 14 грудня 2016 року.

Дійсно, 15 липня 2015 року Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ втратив чинність одночасно з набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-V11.

Проте, враховуючи, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, відповідач повинен був керуватися ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, в редакції чинній на момент призначення пенсії, а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивачу є протиправною.

При виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд враховує висновки Верховного Суду України, зокрема висловлені у постановах Верховного Суду України від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 10.12.2013 року (справа №21-348а13), від 06.10.2015 року (справа №127/11720/14-а). Відповідно до постанови Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, вказано, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Крім цього, відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 року у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13.05.2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункти 1,3 статті 116 Конституції України).

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно зі ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпним. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 року зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховною Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту, з точки зору його відповідності Конституції та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії.

Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 КАС України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України - гарантується.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відмовляючи у перерахунку пенсії позивачу за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), відповідач порушує соціальні права і свободи позивача, а тому вимоги останнього щодо здійснення перерахунку пенсії підлягають задоволенню.

Суд вважає необхідним зобов'язати УПФУ в м. Енергодарі Запорізької області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-963 вих.-16 від 14 грудня 2016 року, виходячи з розрахунку 80% від суми місячного (чинного) заробітку прокурора Приазовського району Запорізької області, з урахуванням раніше проведених виплат.

Суд зобов'язує УПФУ в Василівському районі Запорізької області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 22 грудня 2016 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 58, 64 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-XII, ст. ст. 6, 9-11, 159-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області про визнання протиправними дій Управління пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області щодо відмови в перерахунку пенсії та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії,- задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області щодо відмови в перерахунку пенсії.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» виходячи з 80% заробітної плати, без обмеження її максимального розміру, згідно зі статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-XII із змінами і доповненнями, що діяв на час призначення пенсії, з урахуванням довідки від 14.12.2016 року № 18-963 вих.-16, виданою Прокуратурою Запорізької області починаючи 22.12.2016 року.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору до набрання вказаною постановою законної сили.

Постанову може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Енергодарський міський суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на постанову, а у разі подання апеляційної скарги - відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Н. О. Вільямовська