Справа № 816/2203/16
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/2203/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єресько Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення плати, -

В С Т А Н О В И В:

05 грудня 2016 року Державна служба України з безпеки на транспорті (надалі по тексту - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі по тексту - відповідач) про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 8 456,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на несплату відповідачем у добровільному порядку плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, нарахованої за наслідками проведеного габаритно-вагового контролю, у розмірі 307,80 євро, що станом на день проведення розрахунку складає 8 456,00 грн.

Представник позивача подав заяву, якою справу просив розглянути у порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, при цьому був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду. Будь-яких клопотань чи заперечень проти позову від відповідача не надходило.

За приписами частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

01 липня 2016 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області на автомобільній дорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський км. 207+450) проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля СКАНІЯ (SCANIA), державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп марки Шмітз (SCHMITZ), державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Особа, яка виконує перевезення зазначеними транспортним засобом та його власником є ОСОБА_1.

За результатами габаритно-вагового контролю Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області було складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 19.07.2016 та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 19.07.2016 № 47/Л /а.с. 8, на звороті/, у яких зафіксовано перевищення вказаними транспортними засобами нормативних вагових параметрів.

Згідно письмових пояснень водія "при завантажені на на елеваторі було неможливо сипучий груз завантажити рівномірно, тому що вантаж сипучий, але маса брутто не перевищує сорок тон".

Так, за результатами зважування було встановлено, що фактична маса транспортного засобу становить 38,60 тонн при нормативно допустимій масі 40,0 тонн. Зважуванням також було встановлено перевищення нормативно допустимого навантаження на строєну вісь на 2,80 тонн (24,80 тонн при нормативно допустимому навантажені 22 тонн).

На підставі довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 19.07.2016 та акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 19.07.2016 № 47/Л Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області було складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 47Л від 19.07.2016, яким відповідачеві було визначено плату за проїзд у розмірі 307,80 євро (а.с. 7, зворот).

Вказані акт та розрахунок були складені у присутності водія транспортного засобу ОСОБА_2

Власником та особою, яка виконує перевезення є ОСОБА_1 /а.с.57/.

У звязку з несплатою відповідачем визначених вказаним розрахунком сум у місячний строк у добровільному порядку, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною четвертою статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до пункту 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Пунктом 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 (далі Правила № 30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил №30).

У свою чергу згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 4 Правил №30 визначено, що Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв'язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до пункту 6 Правил №30 дозвіл видається:

- департаментом Державтоінспекції МВС у разі виїзду за межі України або в'їзду на територію України виключно великогабаритними транспортними засобами;

-департаментом Державтоінспекції МВС або управліннями (відділами) Державтоінспекції головних управлінь (управлінь) МВС в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі якщо маршрут пролягає в межах Автономної Республіки Крим, області, між областями або між Автономною Республікою Крим, мм. Києвом і Севастополем та іншими адміністративно-територіальними одиницями;

- міськими або районними підрозділами Державтоінспекції якщо маршрут проходить у межах міста, району.

Порядок отримання дозволу визначений пунктами 31-38 Правил №30.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 (далі - Порядок № 879, в редакцій чинній на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Як було з'ясовано судом, під час здійснення позивачем габаритно-вагового контролю транспортного засобу відповідача було встановлено перевищення навантаження на строєну вісь.

Так, відповідно до акта № 47/Л від 19.07.2016 повна маса автомобіля СКАНІЯ, державний реєстраційний номер ВІ 1231ВТ та причіп марки Шмітз, державний реєстраційний номер ВІ 12982 ХО становить 38,60 тонн; навантаження на строєну вісь становить 24,80 тонн.

Водночас згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, нормативно допустима загальна маса автомобіля на строєну вісь 22 тонн.

Згідно з пунктом 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Пунктом 30 Порядку №879 визначено, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) * В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків у п'ятикратному розмірі.

Як вбачається з розрахунку № 47л від 19.07.2016, відповідачеві було визначено плату за проїзд великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами загального користування у розмірі 307,80 євро.

Відповідно до абзацу 2 пункту 27 Порядку № 879 плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Згідно з абзацом 3 пункту 31-1 Порядку № 879 перевізник зобовязаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансінспекції.

Доказів сплати відповідачем плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, а також доказів оскарження розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 26 Порядку № 879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що визначена контролюючим органом плата за проїзд, несплачена перевізником-власником транспортного засобу у встановлені чинним законодавством строки, набуває статусу заборгованості перед Державним бюджетом України.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення плати задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (м. Кременчук, квартал 101, б. 10 Г, кв. 52) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті в дохід Державного бюджету України (розрахунковий рахунок 0002 у ГУ ДКС України в Полтавській області /м. Полтава/ 22160100, , МФО 831019) плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 8 456,00 грн (вісім тисяч чотириста п'ятдесят шість гривень нуль копійок), що еквівалентно 307,80 євро, відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку, 19.07.2016.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.О. Єресько