Справа № 303/570/17,2а/303/86/17
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року Справа № 876/3564/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Керод Х.І.,

та за участі осіб:

позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2017 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Завидівської сільської ради про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Завидівської сільської ради, в якому просив визнати незаконним та скасувати Рішення № 97 від 27 грудня 2016 року «Про дострокове припинення повноважень Завидівського сільського голови ОСОБА_1»; поновити його на посаді Завидівського сільського голови з 27 грудня 2016 року; допустити негайне виконання рішення про поновлення його на посаді; зобов'язати відповідача виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.12.2016 по день винесення рішення суду; усунути перешкоди: передачі ключів всіх приміщень сільської ради с. Завадово; передачі йому службової документації, рішення сесій, які були прийняті з 15.04.2016 по день судового рішення (фінансові, розпорядчі документи, тощо); вилучення печатки - дубліката сільської ради с. Завидово, яку було виготовлено незаконним способом, шляхом введення в оману відповідні служби, проінформувавши їх, що основна печатка сільської ради с. Завидово втрачена. Вилучивши означену печатку-дублікат, передати її до поліції Мукачівського РВП, із дорученням як речового доказу, до кримінального провадження № 0001423; достроково припинити повноваження Завидівської сільської ради сьомого скликання та призначити дострокові вибори.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Завидівської сільської ради про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії залишено без руху. Повідомлено позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви протягом одного дня з дня отримання позивачем ухвали та одночасно роз'яснено, що у випадку, якщо у встановлений судом строк не буде усунено ці недоліки, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

При винесенні такої ухвали суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 КАС України, зокрема не додано документ про оплату судового збору за п.п. 5-6 прохальної частини позовної заяви. Крім того, відсутня копія позовної заяви відповідно до кількості відповідачів.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Завидівської сільської ради про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії повернено позивачу.

Приймаючи таку ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що 15.02.2017 на адресу суду надійшла у відповідь на вказану ухвалу від 03.02.2017 від ОСОБА_1 заява, в якій він просить звільнити його від сплати судового збору. Вказує на те, що що п.п. 5, 6 прохальної частини є наслідками незаконних дій Завадської сільської ради. В той же час, на думку суду п.п. 5, 6 прохпальної частини позовної заяви є окремими немайновими вимогами і в силу п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» кожна з позовних вимог повинна бути оплачена судовим збором, в розмірі 640 грн. Таким чином, недоліки по справі не були виправлені, а тому позовну заяву слід повернути позивачу.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач, який в поданій апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою відкрити провадження в адміністративній справі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в ухвалі суду від 03.02.2017 року не зазначена сума судового збору, а при поверненні мотивує, що не сплачено суми судового збору і визначає її лише ухвалою від 16.02.2017.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1-2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України - ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Процесуальним засобом реалізації вказаного вище права у адміністративному судочинстві є звернення до адміністративного суду із письмовою позовною заявою.

Вимоги, яким повинна відповідати позовна заява, встановлені ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 ст.106 КАС України визначено, що у позовній заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; 4) зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо; 6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Відповідно до ч.2 вказаної статті на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Відповідно до частини першої статті 108 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

В силу дії норми п.1 ч.3 ст.108 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху позовна заява повертається позивачеві.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом, з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання.

Залишаючи позовну заяву без руху, суддя повинен детально вказати в ухвалі, які саме недоліки наявні, яким чином їх належить усунути і у який термін. При цьому, необхідно враховувати, що для залишення позовної заяви без руху, недоліки позовної заяви повинні бути такими, що перешкоджають судді вирішити питання про відкриття провадження у адміністративній справі.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.02.2017р. позовну заяву залишено без руху оскільки така подана з порушенням вимог ст. 106 КАС України, а саме: до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору за п.п. 5-6 прохальної частини позовної заяви та відсутня копія позовної заяви відповідно до кількості відповідачів. Разом з тим, судом першої інстанції не вказано суми судового збору, яку слід сплатити позивачу за подання відповідної позовної заяви та не зазначено реквізити сплати відповідного судового збору.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 12), копію вказаної ухвали позивач отримав 14.02.2017.

15.02.2017р. на адресу суду першої інстанції надійшов лист на виконання вимог ухвали суду від 03.02.2017, до якої позивачем додано копію позовної заяви для відповідача на 8 арк. (а.с. 13-14), що вказує на часткове усунення недоліків, вказаних в ухвалі від 03.02.2017р. про залишення позовної заяви без руху, а також заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору. Подане клопотання обґрунтоване тим, що суд першої інстанції не зазначив яким законом слід керуватися при визначенні суми судового збору, яку слід сплатити, як і не зазначено конкретної суми, яку слід сплатити.

Згідно з статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналогічні положення закріплено частиною 1 статті 88 КАС України.

Зі змісту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 16.02.2017 року вбачається, що при винесені такої клопотання позивача від 15.02.2017 щодо судового збору залишено поза увагою.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010р. у справа "Меньшакова проти України" (Заява № 377/02) у п.52 "Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі "право на суд", яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на "розгляд" спору судом (Рішення у справі "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ)".

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Таким чином, адміністративні суди зобов'язані забезпечити доступ до суду з неухильним дотриманням вимог Закону України "Про судовий збір", у тому числі й щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати. При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що положеннями КАС України та Закону України "Про судовий збір" суду надано право вирішити питання стягнення судового збору при ухваленні судового рішення у справі.

Окрім того, колегія суддів вважає що суд першої інстанції, надавши встановивши позивачу обов'язок усунення недоліків позовної заяви протягом одного дня з дня отримання позивачем ухвали, при цьому не вказавши суми судового збору, яку слід сплатити позивачу за подання відповідної позовної заяви та не зазначено реквізити сплати відповідного судового збору, об'єктивно позбавив позивача можливості усунути недоліки позовної заяви в строки визначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що повертаючи позовну заяву суддею суду першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи та порушено норми процесуального права, що є наслідком задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали як такої, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 202, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2017 року про повернення позовної заяви у справі № 303/570/17 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська

повний текст ухвали виготовлений 03.04.2017