Справа № 559/176/17
Суддя: Ходак С. К.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/176/17
провадження № 2-а/559/34/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючого судді Ходак С.К.,

при секретарі Свирида М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВпОДДЗ батальйону №3 УПП у м.Львові лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26 січня 2017 року інспектором ВпОДДЗ 3-го батальйону УПП у м.Львові лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову АР №557525 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, нібито користувався засобами зв'язку, тримаючи їх в руках.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Саджениця І.В. не дав ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор Саджениця І.В проігнорував вимоги ч.2 ст.ЗЗ КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Вважає постанову безпідставною, незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушеннями норм КУпАП.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні позову, а також зазначив, що його автомобіль обладнаний гарнітурою, і саме це підтверджує той факт, що користуватися телефоном, тримаючи його у руці під час руху не було необхідності.

Представник відповідача в зал судового засідання не з»явився, подав заперечення, згідно яких просить відмовити у задоволенні позову, так як вважає, що при винесенні постанови було дотримано вимоги законодавства, а також, що позивач є особою, котра намагається уникнути адміністративної відповідапьності за вчинене порушення ПДР, а тому до доводів позивача, зазначених у позовній заяві слід відноситися критично.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови інспектора ВпОДДЗ 3-го батальйону УПП у м.Львові лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії АР №557525 від 26 січня 2017 на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.6).

В силу ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідачем всупереч ч.2 ст.71 КАС України наявність порушення ОСОБА_1 "Правил дорожнього руху" та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено з огляду на таке.

В матеріалах справи відсутній протокол про вчинення позивачем правопорушення.

В позовній заяві позивач посилається на те, що такий протокол не складався, а також підтверджується поясненнями наданими представником відповідача у запереченні.

Тому, аналіз матеріалів справи свідчить, що оскаржувана постанова винесена на місці вчинення правопорушення, без складання протоколу.

За загальним правилом відповідно до статті 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стаття 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, відповідно до частини першої цієї статті протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185 3 цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (частина друга статті 258 КУпАП).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини третьої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналіз положень частин першої та другої статті 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що їх дія поширюється:

1) на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті;

2) на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (передбачені законом незначні правопорушення - самовільне сінокосіння, засмічення лісів, безквитковий проїзд тощо).

Статтею 122 КУпАП передбачено адміністративні правопорушення на автомобільному транспорті, за які накладаються адміністративні стягнення.

Частина перша статті 258 КУпАП не містить посилання на статтю 122 КУпАП. Відповідно на ці правовідносини не поширюється положення частини третьої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, обов'язково складається протокол про адміністративне правопорушення.

Тому, дії відповідача щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, є неправомірними.

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

Рішенням Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 роз'яснено положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", "Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, за невизнання вини позивачем, уповноваженими на те особами без складання протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення, є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП.

Такі правові позиції узгоджуються з Узагальненим Науково-Консультативним Висновком Вищого адміністративного суду України "Застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП" від 01.07.2015 року.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази вини ОСОБА_1, а на виклик до суду відповідач не з'явився, в поданих запереченнях не наведено доказів, які б підтвердили обставини викладені в постанові, натомість на посилання позивача щодо не роз'яснення йому його прав у порядку ст.268 КУпАП, представником відповідача зазначено, що ОСОБА_3 в повному обсязі ознайомили зі змістом статей Конституції України, ст.ст.268, 307-308 КУпАП, тобто ознайомили особу, яка відношення до справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1за ч.2 ст.122 КУпАП немає, тим самим підтвердивши доводи позивача.

Зважаючи на вимогу ч.2 ст.71 КАС України, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, то вина ОСОБА_1 недоведена.

З огляду на викладене, а саме на порушення відповідачем приписів щодо фіксації адмінправопорушення, дії відповідача по винесенню оскаржуваної постанови з урахуванням вищенаведеного є протиправними, а постанова серії АР №557525 по справі про адміністративне правопорушення від 26 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 71, 128, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора ВпОДДЗ батальйону №3 УПП у м.Львові лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови - задоволити.

Скасувати постанову інспектора ВпОДДЗ батальйону №3 УПП у м.Львові лейтенанта поліції ОСОБА_2 Васильовича АР №557525 від 26.01.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Дубенський місьрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: