Справа № 802/452/17-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 квітня 2017 р. Справа № 802/452/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Вінницької області; третя особа Національне агентство України з питань державної служби про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Апеляційного суду Вінницької області; третя особа Національне агентство України з питань державної служби, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що час його навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР та Харківському інституті внутрішніх справ підлягає зарахуванню до стажу державної служби відповідно до вимог 35 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03 травня 1994 року. Позивач вказує, що в період з 01 вересня 1989 року по 02 липня 1993 року він був слухачем Вищої слідчої школи МВС СРСР та відповідно Харківського інституту внутрішніх справ і йому було присвоєно спеціальне звання молодший сержант міліції та, в подальшому, старший сержант міліції. Тому, з огляду на положення статті 35 Закону №3723-ХІІ та абзацу двадцять другого пункту 3 Порядку зазначений період служби підлягає включенню до стажу державної служби, що дає право на отримання надбавки за вислугу років. Враховуючи наведене, позивач вважає, що відмова Апеляційного суду Вінницької області зарахувати стаж навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР та Харківському інституті внутрішніх справ до стажу державної служби та здійснювати виплату щомісячної доплати за вислугу років є протиправною та просить задовольнити його позовні вимоги.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву за вх. № 8357 від 04.04.2017 року про розгляд справи без його участі, окремо зазначив що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Апеляційний суд Вінницької області в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах розпискою про отримання ухвали суду від 20.03.2017 року та позовної заяви з додатками.

Представник третьої особи - Національного агентства України з питань державної служби в судове засідання також не з'явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Ухвалу про відкриття провадження від 20.03.2017 з копією позовної заяви з додатками третьою особою отримало 24 березня 2017 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Частиною 6 статі 128 КАС України визначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У відповідності до ч.1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні не є обов'язковою, суд, у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України, визнав можливим проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до матеріалів справи позивач 24.08.1988 року був прийнятий на службу в органи МВС СРСР відповідно до наказу УВС Хмельницького облвиконкому №76 від 24.08.1988 року з присвоєнням звання сержант міліції.

01.09.1989 року ОСОБА_1 був зарахований слухачем до Вищої слідчої школи МВС СРСР, відповідно до наказу начальника школи №314 від 16.08.1989 року.

З 01.09.1992 року позивача відкомандировано для продовження навчання до Харківського інституту внутрішніх справ відповідно до наказу закладу від 12.09.1992 року.

Саном на 01.01.1993 року стаж в органах внутрішніх справи ОСОБА_1 становив 04 роки 04 місяці 08 днів, що встановлено в наказі начальника Харківського інституту внутрішніх справ №42 о/с від 27.05.1993 року (а.с. 30).

02.07.1993 року ОСОБА_1 закінчив Харківський інститут внутрішніх справ, про що було видано наказ №5/т від 02.07.1993 року.

Відповідно до наказу УВС Хмельницької області №151 о/с від 12.08.1993 року позивач прийнятий на службу на посаду слідчого Відділу внутрішніх справ Хмельницького району Хмельницької області.

З 08.07.1996 року ОСОБА_1 було звільнено зі служби в органах внутрішніх справ із зарахуванням в запас Збройних Сил України за ст. 64 п. «ж» (за власним бажанням) відповідно до Наказу УМВС в Хмельницькій області №146 о/с від 20.07.1996 року (а.с. 31).

Згідно запису у трудовій книжці позивача щодо відомостей про роботу вказано, що з 22.08.1988 по 08.07.1996 служив в органах внутрішніх справ безперервно, сім років, десять місяців шістнадцять днів.

Указом Президента України від 13 травня 2004 року №539/2004 позивача призначено на посаду судді Оратівського районного суду Вінницької області, а постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 05 вересня 2013 року № 453-VII - обрано на посаду судді Апеляційного суду Вінницької області.

Наказом голови суду від 24 жовтня 2013 року №176/2-06 ОСОБА_1 зараховано до штату суддів Апеляційного суду Вінницької області.

Наведене підтверджується записами в трудовій книжці позивача, послужним списком та копією диплома спеціаліста №050 від 02 липня 1993 року (а.с. 6-37).

01.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до голови Апеляційного суду Вінницької області із заявою, в якій просив включити у вислугу років державної служби період його навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР та Харківському інституті внутрішніх справ, що мало місце з 01.09.1989 року по 02.07.1993 року та з урахуванням внесених змін провести перерахунок надбавки за вислугу років.

Листом від 09.03.2017 року, за підписом голови Апеляційного суду Вінницької області позивачу відмовлено в задоволенні зазначеної вище заяви та вказано, що порушена у заяві вимога про зарахування навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР та Харківському інституті внутрішніх справ, що мало місце у період з 01.09.1989 року по 02.07.1993 року до стажу державної служби та проведення перерахунку надбавки за вислугу років з урахуванням цього стажу не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

Не погоджуючись з отриманою відмовою відповідача та вважаючи її протиправною та такою, що порушує права та інтереси, позивач звернувся до суду з даним позивом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

01 травня 2016 року вступив у силу Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015, згідно якого крім іншого в пункті 7 частини 2 статті 46 визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Згідно пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №229 від 25 березня 2016 року до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання, а пунктом 6 даного Порядку передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про державну службу.

Пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Частиною другою статті 35 Закону України від 17 листопада 2011 року №4050-VI «Про державну службу», що втратив чинність в зв'язку з набранням сили Законом України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015, було передбачено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, органах внутрішніх справ та інших органах, під час проходження служби в яких присвоюються спеціальні звання (пункт 8).

Порядок обчислення стажу державної служби визначається Кабінетом Міністрів України (частини третя статті 35 Закону України «Про державну службу» №4050-VI).

Згідно з абз. 23 п. 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (зі змінами та доповненнями), до стажу державної служби включається, зокрема, час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 7 розділу І Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 23 жовтня 1973 року №778, яке діяло на час навчання позивача у Вищій слідчій школі МВС СРСР, військовозобов'язані, призначені на посади рядового і начальницького складу міліції, а також зараховані курсантами шкіл міліції, знімаються з військового обліку та перебувають в кадрах Міністерства внутрішніх справ СРСР.

Аналогічне положення міститься в пункті 9 розділу І Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114, що діяло на час навчання позивача в Харківському інституті внутрішніх справ.

Згідно матеріалів справи з 01 вересня 1989 року по 02 липня 1993 року ОСОБА_1 був слухачем Вищої слідчої школи МВС СРСР та Харківського інституту внутрішніх справ. Протягом навчання позивачу присвоювались звання сержанта міліції та старшого сержанта міліції.

Таким чином, з 01.09.1989 року по 02.07.1993 року позивач перебував в кадрах Міністерства внутрішніх справ СРСР і проходив службу в органах внутрішніх справ з присвоєнням спеціального звання (сержант та старший сержант міліції). Тому, з огляду на положення статті 35 Закону № 4050-VI та абзацу двадцять другого пункту 3 Порядку обчислення стажу державної служби Постанова КМУ від 03.05.1994 року № 283 зазначений період служби, а саме навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР та Харківському інституті внутрішніх справ, підлягає включенню до стажу державної служби, що дає право на отримання надбавки за вислугу років.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 09.06.2015 року № 21-207а15.

Крім того, за правилами підпункту 3.2 пункту 3 Методики щодо зарахування (включення) до стажу державної служби періодів роботи (служби) колишніх працівників і осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Головного управління державної служби України та Міністерством праці та соціальної політики України від 12.10.2007 №270/551 до стажу державної служби включається час служби осіб, які перебували в кадрах Міністерства внутрішніх справ на посадах рядового чи начальницького складу і яким відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.91року №114 (далі - Положення про проходження служби), присвоєно спеціальні звання, установлені законодавством (як спеціальні звання міліції, так і внутрішньої служби), за умови, що фінансування заробітної плати за вказаними вище посадами рядового та начальницького складу здійснювалося за рахунок коштів державного або місцевого бюджету.

Законом України від «Про державну службу» №4050-VI та Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою КМУ від 03.05.1994 № 283 встановлено, що до стажу державної служби зараховується також час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ. Щодо п. 4.6 Методики яким встановлено, що час навчання студентів (слухачів), курсантів, аспірантів (ад'юнктів) та докторантів у навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України не включається до стажу державної служби, то суд зазначає, що такі приписи суперечать ст. 19 Конституції України, а також положенням постанови та Закону, якими надано право на включення періоду служби в органах Міністерства внутрішніх справ до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 5 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Таким чином, суд доходить до переконання, що за наявності у позивача стажу державної служби у відповідності до зазначеної вище статті Закону України «Про судоустрій і статус суддів» позивач має право на отримання щомісячної надбавки із врахуванням періоду проходження навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР та Харківському інституті внутрішніх справ. Відтак дії відповідача щодо відмови у зарахуванні вищезазначеного періоду до стажу державної служби позивача є протиправними, оскільки мотиви викладеної в листі від 09.03.2017 року відмови не ґрунтуються на нормах Закону та в повній мірі спростовуються встановленими під час розгляду справи обставинами та наведеними нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 2 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

За наведених обставин, а також з метою захисту порушених прав позивача, суд вважає за можливе зобов'язати Апеляційний суд Вінницької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок надбавки за вислугу років із урахуванням стажу державної служби з 01 вересня 1989 року по 02 липня 1993 року у період навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР та Харківському інституті внутрішніх справ.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Апеляційного суду Вінницької області щодо не включення у вислугу років на державній службі періоду навчання ОСОБА_1 з 01 вересня 1989 року по 02 липня 1993 року у Вищій слідчій школі МВС СРСР, Харківському інституті внутрішніх справ.

Зобов'язати Апеляційний суд Вінницької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок надбавки за вислугу років із урахуванням стажу державної служби у період з 01 вересня 1989 року по 02 липня 1993 року.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя./підпис/. Дмитришена Руслана Миколаївна

Згідно з оригіналом.

Суддя:

Секретар: