Справа № 761/21775/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

27 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Волкова О.В., Самсіна І.Л., -
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 грудня 2016 року у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 23 грудня 2016 року відмовив у відкритті касаційного провадження на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року про відмову в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, ОСОБА_4 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України з передбаченої пунктом 5 частини першої статті 237 КАС підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України від 20 жовтня 2015 року (справа № 21-2942а15) висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм, які регулюють розмір грошового забезпечення для обрахунку пенсійних виплат.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про таке.

Верховний Суд України неодноразово висловлював правову позицію у справах щодо правильного обчислення та нарахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі - постанова № 889). Зокрема, у постановах від 15 жовтня 2013 року, 15 липня 2014 року (справи №№ 21-21-234а14 відповідно) вказав нижченаведене.

Щомісячна додаткова грошова винагорода має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин (здійснення польотів у конкретному місці), її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не може бути підставою для перерахунку пенсії військовослужбовцям згідно з частиною третьою статті 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Висновок Вищого адміністративного суду України щодо застосування зазначених у заяві норм матеріального права, викладений в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, не суперечить правовому висновку, висловленому Верховним Судом України.

У заяві про перегляд не наведено суджень і аргументів про наявність підстав, які давали право касаційному суду відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України.

Такі обставини унеможливлюють допуск справи до провадження цього суду.

З огляду на наведене, керуючись пунктом 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 грудня 2016 року.

Суддя-доповідачМ.І. Гриців
Судді: О.Ф. Волков
І.Л. Самсін