Справа № 812/1649/16
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 квітня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1649/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Смішливої Т.В.,

при секретарі судового засідання: Вакуленко А.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - Білан Т.О., дов. № 863-1 від 03.01.2017,

від відповідача - Демянов І.А., дов. № 21 від 10.01.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом за позовом публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" до Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.11.2016, -

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз", у якому позивач зазначив, що він є податковим агентом, оскільки виплачує дохід фізичним особам, а тому має обов'язок подання до податкового органу податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку форми № 1ДФ.

Вказаний розрахунок за ІІ квартал 2014 року необхідно було подати до 11.08.2014, однак, через захоплення невідомими збройними формуваннями м. Луганська, проведення на території Луганської області антитерористичної операції та настання у зв'язку з цим для позивача форс-мажорних обставин, позивачем зазначений обов'язок своєчасно не було виконано. Фактично податковий розрахунок форми 1ДФ за ІІ квартал 2014 року товариство змогло подати лише після перереєстрації на підконтрольній українській владі території, а саме 09.04.2015. При цьому, позивачем 17.12.2014, у відповідності до вимог ст. 102 Податкового кодексу України направлено до податкового органу заяву щодо продовження граничних термінів подання податкової звітності. Також, позивачем отримано сертифікат Торгово-промислової палати України про підтвердження настання для ПАТ "Луганськтепловоз" обставин непереборної сили, який також надано до податкового органу.

Незважаючи на вказане відповідачем у жовтні проведено камеральну перевірку даних, задекларованих ПАТ "Луганськтепловоз" у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форми № 1ДФ) за ІІ квартал 2014 року та встановлено несвоєчасності його подання. На підставі вказаної перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № від 01.11.2016 про нарахування штрафу у сумі 510,00 грн.

З посиланнями на норми Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", ст. 102 Податкового кодексу України позивач вважав, що виконав всі умови, встановлені чинним законодавством для продовження строку подання звітності, у зв'язку з чим відповідач незаконно здійсним нарахування штрафних санкцій.

У зв'язку із зазначеним просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.11.2016 форми «ПС», яким за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, 11010100» нараховано штрафі санкції у сумі 510,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеному у позові, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні адміністративний позов не визнав, надав суду письмові заперечення (Т. 2 а.с. 91-92) та письмові пояснення (Т. 2 а.с. 132-133), відповідно до яких вказав, що ПАТ «Луганськтепловоз» перебувало на податковому обліку в СДПІ у м. Луганську, яким проведено камеральну перевірку даних, задекларованих ПАТ "Луганськтепловоз" у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форми № 1ДФ) за ІІ квартал 2014 року. Акт перевірки від 17.10.2016 № 38/28-05-40/05763797 направлено до Луганської ОДПІ листом від 24.10.2016 із зобов'язанням прийняти рішення про застосування до ПАТ «Луганськтепловоз» штрафних санкцій за несвоєчасне подання податкової звітності. По суті спору зазначів, що заява позивача про продовження граничних строків подання податкового розрахунку подана з порушенням терміну її подання, а сертифікат Торгово-промислової палати України № 1478 від 11 листопада 2014 року (вих. № 4673/05-4) не відповідає Регламенту Торгово-промислової палати України. На підставі вищенаведеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що публічне акціонерне товариство "Луганськтепловоз" зареєстровано в якості юридичної особи (і.к. 05763797) та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з 23.06.2015 місцезнаходження юридичної особи зареєстровано за адресою: 93406, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 52-Б (Т. 1 а.с. 9-20, Т. 2 а.с. 119-120).

До вересня 2016 року ПАТ "Луганськтепловоз" перебувало на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - СДПІ у м. Луганську)

Вказані обставини визнано представниками сторін та підтверджуються матеріалами справи.

Сертифікатом (висновком) № 1478 Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили від 11 листопада 2014 року (вих. № 4673/05-4) відповідно до п.п. 102.6-102.7 статті 102 Податкового кодексу України засвідчено настання обставин непереборної сили Приватному акціонерному товариству "Луганськтепловоз" (місцезнаходження м. Луганськ, вул.. Фрунзе, 107) з 01 липня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території м. Луганська Луганської областей та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової декларації, а також зазначено, що на момент видачі сертифікату Торгово-промисловою палатою України обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо (Т. 1 а.с. 40-41).

17.12.2014 ПАТ "Луганськтепловоз" направлено керівнику комісії з реорганізації Податкової служби Міжрегіонального головного управління Міндоходів - центрального офісу з обслуговування великих платників податків заяву про продовження граничних строків подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форми № 1ДФ) за ІІ та ІІІ квартали 2014 року. Заява обґрунтована тим, що ПАТ "Луганськтепловоз" знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Фрунзе, 107, тобто, на території проведення антитерористичної операції, у зв'язку з чим для заявника настали форс-мажорні обставини, настання яких підтверджено сертифікатом Торгово-промислової палати України, копію сертифікату додано до заяви (Т. 1 а.с. 50).

У відповіді Центрального офісу з обслуговування великих платників від 15.01.2017 на вищевказану заяву позивачу роз'яснено порядок застосування п. 102.6 статті 102 Податкового кодексу України та інших норм чинного законодавства та вказано, що у зв'язку з тим, що порушене позивачем питання потребує більш детального розгляду направлено запит до ДФС України щодо надання роз'яснень, після отримання яких буде надано додаткову відповідь (Т. 1 а.с. 42)

Листом від 27.01.2015 позивач повідомив СДПІ у м. Луганську про те, що ним раніше подавались до Центрального офісу з обслуговування великих платників заяви про продовження граничних термінів подання податкової звітності через настання обставин непереборної сили, у тому числі і щодо подання звітності за формою № 1ДФ за ІІ та ІІІ квартали 2014 року, однак, відповіді не отримано, у зв'язку з чим заявник просив повторно надати відповіді на перелічені звернення (Т. 1 а.с. 51)

У заяві від 05.03.2015 до СДПІ у м. Луганську позивач повідомив податковий орган про свої попередні звернення, у тому числі про направлення 17.12.2014 заяви про продовження граничних строків подання звіту за формою № 1ДФ за 2 та 3 квартали 2014 року, та просив прийняти рішення за зазначеними у листі заявами (т. 1 а.с. 43-45).

Листом від 17.03.2015 за № 696/10/28-05-19 СДПІ у м. Луганську надано відповідь ПАТ "Луганськтепловоз" на попередні звернення, у якій, зокрема зазначено, що згідно п. 8 Порядку застосування норм пунктів 102.6-102.7 статті 102 Податкового кодексу України, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 № 1044, Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", питання щодо поширення на ПАТ "Луганськтепловоз" дії п. 102.6 ст. 102 Податкового кодексу України та продовження граничного строку для подання податкової звітності може бути розглянуто не раніше ніж протягом тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення обставин непереборної сили, у разі подання заяви та документального підтвердження відповідно до Порядку (Т. 1 а.с. 52-55).

Фактично Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форми № 1ДФ) за ІІ квартал 2014 року ПАТ "Луганськтепловоз" подано до СДПІ у м. Луганську лише 09.04.2015 при граничному терміні подання - 11.08.2014, що підтверджено квитанціями про прийняття електронної звітності (Т. 1 а.с. 83-250, Т. 2 а.с. 77)

У жовтні 2016 року СДПІ у м. Луганську проведено камеральну перевірку даних, задекларованих ПАТ "Луганськтепловоз" у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форми № 1ДФ) за ІІ квартал 2014 року, результати якої оформлено актом від 17.10.2016 № 38/28-05-40/05763797, яким встановлено несвоєчасне подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форми № 1ДФ) за ІІ квартал 2014 року, порушення пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України, а саме встановлено, що вказаний розрахунок подано 09.04.2015 при граничному терміні подання - 11.08.2014 (Т. 1 а.с. 23-25)

На підставі вказаного акту відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення форми «ПС» № від 01.11.2016, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 510,00 грн. (Т. 1 а.с. 21-22)

У даній справі між сторонами відсутні розбіжності щодо фактичних обставин справи (обов'язок позивача подати звіт ф. 1ДФ, факт подання звіту з порушенням граничних термінів, а саме лише 09.04.2016, тощо), спірним є питання правомірність прийняття спірного податкового повідомлення - рішення № від 01.11.2016 про нарахування штрафу за порушення граничного строку подання податкової звітності за наявності звернення платника податків із заявами про продовження строків подання звітності.

Позивач у своїй діяльності використовує робочу силу, сплачує заробітну плату та, в розумінні ст. ст. 18, 168 Податкового кодексу України, є податковим агентом.

Відповідно до п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України 176.2. особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Відповідно до п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Таким чином, на Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форми № 1ДФ) є різновидом податкової звітності та на нього розповсюджуються ті ж загальні правила щодо продовження строку його подання, що і для податкових декларацій.

Відповідно до пп. 102.6.4 п. 102.6 ст. 102 Податкового кодексу України граничні строки для подання податкової декларації, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань, підлягають продовженню керівником контролюючого органу (його заступником) за письмовим запитом платника податків, якщо такий платник податків протягом зазначених строків мав обмежену свободу пересування у зв'язку з ув'язненням чи полоном на території інших держав або внаслідок інших обставин непереборної сили, підтверджених документально.

Суд зазначає, що єдиними обставинами, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення є те, що позивачем до заяви про продовження строку подання звіту про контрольовані операції додано сертифікат про настання обставин непереборної сили, який не може бути використаний у спірних обставинах, оскільки у ньому зазначено про те, що на момент його видачі обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Законом України № 1669-VIІ від 02.09.2014 "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі - Закон № 1669) визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Згідно з ч.3 ст. 11 Закону № 1669 закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Абзацом 1 статті 2 Закону № 1669 визначено, що територія проведення антитерористичної операції (далі - АТО) - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Період проведення АТО - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14.04.2014 р. № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення АТО або військових дій на території України (ст. 1 Закону № 1669).

Станом на момент виникнення спірних правовідносин та на момент розгляду даної справи, антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 не закінчилась.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що місцезнаходженням юридичної особи - ПАТ "Луганськтепловоз" до червня 2015 року, тобто у спірний період, було м. Луганськ.

Відповідно до розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», місто Луганськ Луганської області віднесено до міст, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Таким чином, ПАТ "Луганськтепловоз" є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону № 1669-VII.

Статтею 10 Закону № 1669-VII визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідний сертифікат (висновок) № 1478 Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили від 11 листопада 2014 року (вих. № 4673/05-4), яким відповідно до п.п. 102.6-102.7 статті 102 Податкового кодексу України засвідчено настання обставин непереборної сили Приватному акціонерному товариству "Луганськтепловоз" (місцезнаходження м. Луганськ, вул. Фрунзе, 107) з 01 липня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території міста Луганська Луганської областей та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової звітності знаходиться в матеріалах справи (Т. 1 а.с. 40-41), а також позивачем надано докази подання вказаного сертифікату до податкового органу разом із заявою про продовження граничних строків для подання податкового розрахунку форми № 1ДФ за ІІ та ІІІ квартали 2014 року (Т. 1 а.с. 50)

Як було вказано вище, до заяви позивача від 17.12.2014 додано відповідний сертифікат.

Таким чином позивачем до заяви від 17.12.2014 надано належні докази документального підтвердження настання щодо нього обставин непереборної сили, як підстави для продовження строку подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форми № 1ДФ) за ІІ квартал 2014 року та звільнення від відповідальності за неналежне виконання обов'язку щодо його подання до 11.08.2014.

Отже дії відповідача щодо відмови позивачу у продовженні строку подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форми № 1ДФ) за ІІ квартал 2014 року є протиправними.

Посилання податкового органу у листі від 17.03.2015 (Т. 1 а.с. 52-55) на те, що із заявою про продовження строку подання звіту позивач звернувся не у строк, визначений п.п. 7-8 Порядку застосування норм пунктів 102.6-102.7 статті 102 Податкового кодексу України (далі - Порядок) судом не приймається.

Відповідно до п. 8 Порядку заява подається платником податків протягом тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення обставин, визначених цим Порядком.

Вказана норма жодним чином не забороняє позивачу звертатись до податкового органу із відповідною заявою у момент коли обставини непереборної сили тривають.

З аналізу вказаної норми видно, що нею встановлено не, початок строку подання такої заяви, а її граничний термін, тобто те, що її можна подати не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення обставин непереборної сили.

Також суд не приймає посилання відповідача на те, що наданий позивачем сертифікат (висновок) про настання обставин непереборної сили № 1478 від 11 листопада 2014 року (вих. № 4673/05-4) не може бути прийнято, оскільки у ньому засвідчено обставини, які ще не відбулись на момент видачі такого сертифікату та вказано про те, що дату закінчення терміну існування цих обставин встановити неможливо.

Суд звертає увагу на те, що вказаний сертифікат не засвідчує обставини, які ще не відбулись на момент видачі такого сертифікату, навпаки, у ньому прямо йдеться про існування таких обставин, станом на момент видачі сертифікату, які прямо пов'язуються з проведенням АТО.

Крім цього, станом на момент розгляду даної справи АТО триває, оскільки указ Президента України про завершення її проведення не видано, отже тривають і обставини непереборної сили, засвідчені відповідним сертифікатом.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ "Луганськтепловоз" та про протиправність податкового повідомлення-рішення № від 01.11.2016 у зв'язку з чим останнє підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при зверненні з адміністративним позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 1378,00 грн (платіжне доручення № 1504 від 21.12.2016 (Т. 1 а.с. 8).

Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області № від 01.11.2016 про застосування до Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" штрафних санкції у сумі 510,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (код 39892287) на користь Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" (код 05763797) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанову у повному обсязі складено та підписано 04 квітня 2017 року.

Суддя Т.В. Смішлива