Справа № 2-а-2658/2010
Суддя: Сеньков О. Г.
Дата ухвалення: 2010-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
№2-а-2658/2010 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 серпня 2010 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Сенькова О.Г.

при секретарі Повзун С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Старокостянтинівської міської ради про визнання незаконним рішення №42 від 18 травня 2010 року міжвідомчої комісії щодо розгляду питань відключення споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання у відмові наданні дозволу на відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання та зобовязання вчинити такі дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі предявили позов до Старокостянтинівської міської ради про визнання незаконним рішення №42 від 18 травня 2010 року міжвідомчої комісії щодо розгляду питань відключення споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання у відмові наданні дозволу на відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання та зобовязання вчинити такі дії, посилаючись на те, що вони є власниками квартири №35, що знаходиться в будинку №3/22 по вул.Миру в м.Старокостянтинові, яка підключена до мережі центрального опалення і гарячого водопостачання. На протязі тривалого часу підприємство Тепловик надає неякісні послуги із забезпеченням теплом та гарячою водою.

30 квітня 2010 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про відключення Вказаної квартири від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання та надання дозволу на встановлення індивідуального опалення. Однак відповідач необгрунтовано відмовив їй в цьому, тому вони просять задовольнити їх позовні вимоги.

Представник Старокостянтинівської міської ради в судове засідання не зявився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивачів та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачі згідно свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради 22 серпня 1994 року, є власниками квартири №35, що знаходиться в будинку №3/22 по вул.Миру в м.Старокостянтинові,

яка підключена до мережі центрального опалення і гарячого водопостачання. На протязі тривалого часу підприємство Тепловик надає неякісні послуги із забезпеченням теплом та гарячою водою.

30 квітня 2010 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про відключення вказаної квартири від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання та надання дозволу на встановлення індивідуального опалення. Однак відповідач відмовив їй в цьому мотивуючи тим, що відсутнє рішення загальних зборів мешканців будинку про відключення будинку від системи централізованого опалення і улаштування індивідуального опалення.

Відповідно до вимог ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відмовляючи позивачці у наданні дозволу на відключення квартири від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання, комісія керувалась вимогами п.2.1 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від центрального теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005 року.

Згідно вказаного пункту в редакції від 6 листопада 2007 року підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж центрального опалення та постачання гарячої води є відсутність ініціативної групи мешканців будинку, яка повинна бути створена для цієї мети, та наявність рішення про влаштування у будинку індивідуального опалення, яке повинно бути підтримане всіма власниками приміщень у житловому будинку.

В попередній редакції зазначеного Порядку власники окремих приміщень мали право на відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання за умови забезпечення, у разі відокремлення приміщення даного споживача (секції, під'їзду) від внутрішньобудинкових мереж, безперебійної роботи інженерного обладнання сусідніх приміщень або будинку в цілому.

Вказана норма відповідала вимогам Конституції України та Законам України Про житлово-комунальні послуги та Про теплопостачання.

Так, відповідно до вимог ст.19 ч.2, ст.41-42 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Права споживачів захищає держава.

Згідно преамбули та п.6 ст.26 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 року цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово- комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права і обовязки. »

У разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Стосовно ст.24 Закону України Про теплопостачання від 02.06.2005 року споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це мошливо за існуючими умовами.

Більше того, в ст.5 Закону України Про житлово-комунальні послуги та в ст.11 Закону України Про теплопостачання визначені повноваження центрального органу виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства та у сфері теплопостачання.

Зі змісту даних норм Закону вбачається, що зазначеними Законами не надавались повноваження центральному органу виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства та у сфері теплопостачання приймати нормативні акти, які обмежують права споживачів житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що комісією необгрунтовано

відмовлено позивачці у наданні дозволу на відключення квартири від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання, тому її позовні вимоги слід задовольнити.

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволенню не підлягають, оскільки вони до міжвідомчої комісії щодо розгляду питань відключення споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання не звертались і вона не відмовляла їм у наданні дозволу на відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.

На підставі ст.26 Закону України Про житлово-комунальні послуги, ст.24 Закону України Про теплопостачання, керуючись ст. 9, 11, 104, 160-161,163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково. Визнати протиправним рішення міжвідомчої комісії по розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №42 від 18 травня 2010 року про відмову у наданні дозволу ОСОБА_2 на відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.

Зобовязати міжвідомчу комісію по розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради надати дозвіл ОСОБА_2 на відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання і влаштування у ній індивідуального опалення.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення через Старокостянтинівський райсуд. У разі проголошення вступної і резолютивної частини в той же термін з дня отримання копії постанови, а субєктом владних повноважень в десятиденний строк з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя