Справа № П/811/2093/15(2-кас/811/54/16)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/811/2093/15(2-кас/811/54/16)

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2017 року

справа № П/811/2093/15(2-кас/811/54/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2016 року у справі № П/811/2093/15(2-кас/811/54/16) за позовом Приватного акціонерного товариства "Торговий дім "Гідросила" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року Приватне акціонерне товариство "Торговий дім "Гідросила" (далі – позивач) звернулося суду з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі – відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області (далі – відповідач-2), в якому просило з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог:

- визнати протиправною бездіяльність Кіровоградської ОДПІ ГУ Державної фіскальної служби у Кіровоградській області щодо ненадання висновків в порядку п. 200.18.1 ст. 200 Податкового кодексу України органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для автоматичного відшкодування ПрАТ "Торговий дім "Гідросила" податку на додану вартість у розмірі 2 660 193, 00 грн.

- стягнути з Державного бюджету України на користь ПрАТ "Торговий дім "Гідросила" 2 660 193, 00 - заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість та 262 375,20 грн. пені, а всього 2 922 568,20 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2015 року, адміністративний позов задоволено частково.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 13.09.2016 року касаційну скаргу Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області задоволено частково, постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.07.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2015 року у справі № П/811/2093/15 – скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішення суду касаційної інстанції мотивоване тим, що судами залишено поза увагою те, чи вчинялись контролюючим органом дії у строки визначені Податковим кодексом України, щодо надання висновку для відшкодування заявленої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. При цьому відповідачем до ДФС України надавалися пропозиції щодо відшкодування позивачу по декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року, але відповідної інформації від ДФС України не надходило, що не було перевірено судами попередніх інстанцій.

Відповідно до заяви позивача від 17.11.2016 року ТОВ «Торговий дім «Гідросила» було зменшено позовні вимоги в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ПрАТ "Торговий дім "Гідросила" 2 660 193, 00 - заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість та 262 375,20 грн. пені, а всього 2 922 568, 20 грн. з огляду на перерахування 30 грудня 2015 року Державною казначейською службою України на розрахунковий рахунок позивача зазначеної суми.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправною бездіяльність Кіровоградської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області щодо ненадання висновків в порядку п. 200.18.1 ст. 200 Податкового кодексу України органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для автоматичного відшкодування Приватному акціонерному товариству "Торговий дім "Гідросила" податку на додану вартість у розмірі 2 660 193, 00 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначену постанову як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що податкові органи відповідно до приписів чинного законодавства позбавлені права подавати висновок про суми відшкодування податку на додану вартість, які перевищують 100 000 грн., до органів казначейства без отримання відповідної інформації від центрального органу державної податкової служби. З огляду на ненадання ДФС України відповідної інформації правові підстави для надання висновку про відшкодування відповідної суми ПДВ до органів казначейства були відсутні.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з’явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС та ч. 1 ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх та без фіксування судового розгляду технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Торговий дім "Гідросила" 22.02.2007 року зареєстроване виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради як юридична особа, що посвідчується відповідним свідоцтвом (а.с.37), та з того часу перебуває на обліку у податковому органі як платник податків, серед іншого, є платником податку на додану вартість (а.с.39).

20.03.2015 р. ПрАТ "Торговий дім "Гідросила" до Кіровоградської ОДПІ було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 р. та заявлено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника податку у розмірі 2 660 193,00 грн. (а.с.8-11).

Декларація з ПДВ прийнята на районному рівні та ДФС України, що підтверджується відповідною квитанцією №2 податкового органу (а.с.17).

Разом з тим, 20.03.2015 р. позивачем до податкового органу подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (а.с.15).

23.04.2015 року Головне управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області здійснило перерахування коштів з бюджетного рахунку на банківський рахунок позивача в сумі 869 741,00 грн.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що заявлену позивачем у декларації за звітний період до 01.02.2015 року суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 2 660 193, 00 грн., було перераховано ГУ ДКС України у Кіровоградській області позивачеві 30.12.2015 року на виконання виконавчого листа від 25.11.2015 року та висновку № 551 ДКСУ від 29.12.2015 р. (а.с.184).

Вважаючи бездіяльність податкового органу щодо ненадання до органів казначейства, відповідного висновку необхідного для перерахування бюджетного відшкодування в порядку п. 200.18.1 ст. 200 Податкового кодексу України, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до приписів п.п. 14.1.133 п. 14.1 ст. 14 ПК України відповідач-1 зобов’язаний був у строк до 20 квітня 2015 року скласти висновок про суми відшкодування позивачу податку на додану вартість, натомість такий висновок було складено лише 29 грудня 2015 року, що свідчить про наявність протиправної бездіяльності з боку податкового органу.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК бюджетне відшкодування – це відшкодування від’ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлений ст. 200 ПК України.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України (п. 200.17 ст. 200 ПК України).

Пункт 200.4 ст.200 ПК України визначає, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.10 ст.200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету (п.200.12 ст. 200 ПК України).

Пункт 200.13 статті 200 Податкового кодексу України зобов’язує орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видати платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Згідно із пунктом 200.18 статті 200 Податкового кодексу України платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті, подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку.

Автоматичне бюджетне відшкодування здійснюється за результатами камеральної перевірки, яка проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним терміном отримання податкової декларації.

За змістом підпункту 200.18.1 пункту 200.18 статті 200 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний протягом трьох робочих днів після закінчення перевірки надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету.

Сторонами не заперечуються обставини, що позивач відповідає критеріям платників, визначених п. 200.19 ст. 200 ПК України, тобто має право на отримання бюджетного відшкодування в загальному порядку, визначеному пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України.

Таким чином, з аналізу вищенаведених правових норм слідує, що чинне податкове законодавство передбачає чіткий алгоритм дій податкового органу із визначенням відповідних строків на їх вчинення у разі наявності у платника податків підстав для отримання бюджетного відшкодування.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, з огляду приписи п. 200.18 ст. 200 ПК України та подання позивачем податкової декларації за лютий 2015 року 20.03.2015 року 20 календарних днів для проведення камеральної перевірки закінчилися 09.04.2015 року. Граничний строк для подання висновку (три робочі дні після закінчення перевірки) завершується 14.04.2015 року. Граничний термін перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку (п’ять операційних днів після отримання висновку) припадає на 20.04.2015 року (19 квітня 2015 року – вихідний день).

Пунктами 8, 9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 року № 39, визначено, що державна податкова служба надсилає на постійній основі до Державної казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках. Порядок та строки надсилання такої інформації визначаються Державною податковою службою.

На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом:

- трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість;

- п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Натомість, зазначеним Порядком не передбачено, що у разі відсутності узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби здійснює повернення таких висновків до органів державної податкової служби.

Крім того, п. 200.13 ст. 200 ПК України визначено, що бюджетне відшкодування здійснюється органом, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу.

Отже, зазначені норми не ставлять здійснення бюджетного відшкодування в залежність від того, отримано чи не отримано органом казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість. Такої вимоги також не містить ПК України.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що отримання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, не повинно порушувати права та інтереси позивача по справі.

Право на бюджетне відшкодування є невід'ємним правом позивача, захист якого гарантовано частиною 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11.09.1997 р., і відповідно до положень Конституції України є частиною національного законодавства.

Бездіяльність відповідача-1 стосовно своєчасного надання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість порушило право позивача, зокрема, на законне сподівання мати можливість користуватися своєю власністю, а саме: своєчасно і в повному обсязі і в порядку, визначеному законом, отримати це відшкодування з бюджету при відсутності з його боку порушень вищевказаних законодавчих актів.

З огляду на вказане, посилання заявника апеляційної скарги на ненадання ДФС України узагальненої інформації визнаються колегією суддів апеляційного суду безпідставними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2016 року у справі № П/811/2093/15(2-кас/811/54/16) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко