Справа № 822/871/17
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/871/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року 11:53м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіШевчука О.П.
при секретаріБачку А.М.
за участі:позивача, представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Кам`янець-Подільської ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 18 жовтня 2016 року №125451-13, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся з позовом до Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 18 жовтня 2016 року №125451-13.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що винесене податкове повідомлення-рішення є безпідставним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню через невідповідність Конституції України та податкового законодавства України. Просить адміністративний позов задоволити та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18 жовтня 2016 року №125451-13.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Представник відповідача проти позову заперечив, подав заперечення в яких зазначив, що Кам'янець-Подільською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Хмельницькій області правомірно прийняте податкове повідомлення-рішення, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення №125451-13 від 18 жовтня 2016 року, яким до позивача застосовано податкове зобов'язання відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 ст. 266 ПК України в розмірі 3128 грн. 68 коп.

Позивач є фізичною особою підприємцем з наступними видами діяльності: - код КВЕД 22.29 виробництво інших виробів із пластмас (основний); код КВЕД 29.31 виробництво електричного й електронного устаткування для автотранспортних засобів; - код КВЕД 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; - код КВЕД 25.50 кування, пресування, штампування, профілювання. Порошкова металургія.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 лютого 2011 року, позивач є власником нежилого приміщення загальною площею 428 м2, що знаходиться за адресою: м. Кам'янець-Подільський, вул. Привокзальна, 6.

Оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням за формою «Ф» від 18 жовтня 2016 року №125451-13, в зв'язку із наявністю у позивача права власності на вищевказану будівлю, відповідачем визначено суму податкового зобов'язання позивача з податку на нерухоме майно в сумі 3128,68 грн.

Відповідно до п. «є» пп. 266.2.2. п. 266.2 ст. 266 ІІК України, не є об'єктом оподаткування: є) будівлі промисловості зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України зі стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 N 507, будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" (група 125 "Будівлі промислові та склади" клас 1251 "Будівлі промисловості").

До будівель промисловості відносяться об'єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018- 2000 належать до класу 1251 "Будівлі промисловості", що включає підкласи: 1251.1 "Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості; 1251.2 "Будівлі підприємств чорної металургії"; 1251.3 "Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості"; 1251.4 "Будівлі підприємств легкої промисловості"; 1251.5 "Будівлі підприємств харчової промисловості"; 1251.6 "Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості"; 1251.7 "Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості"; 1251.8 "Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро- фаянсової промисловості"; 1251.9 "Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне".

Таким чином, з метою правильного застосування норм підпункту 266.2.2 ПК України при визначенні будівель промисловості в розрізі об'єкта оподаткування необхідно керуватись перш за все вимогами Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018- 2000.

За всіма своїми об'єктивними будівельно-технічними характеристиками належна позивачу будівля є промисловою будівлею, що підтверджується оцінювальним актом від 12.09.2016 року, який є невід`ємною частиною технічного паспорту на вказаний вище об`єкт нерухомого майна.

Відповідач у даній спірній ситуації фактично не заперечує того, що належна позивачу будівля є промисловою, проте, наполягає на необхідності нарахування позивачеві спірного податкового зобов'язання виключно з підстав статусу позивача власника будівлі як фізичної особи.

З системного аналізу положень ПК України, якими врегульовані питання справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, об'єктивно випливає, що поняття «платник податку» безумовно не є тотожним поняттю «об'єкт оподаткування».

При цьому, об'єктом оподаткування є об'єкт нерухомості, а не суб'єкт як власник такої нерухомості. Тобто при визначенні бази оподаткування визначальними ознаками в даному випадку є саме ознаки нерухомості, а не ознаки її власника. Отже, база оподаткування повинна визначатися без урахування організаційно-правової форми власника та виду здійснення підприємницької діяльності.

Поряд із цим, відповідно до положень чинного законодавства України, юридичні особи та фізичні особи-підприємці належать до однієї категорії учасників господарського процесу, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно з приписами частини 2 статті 55 Господарського кодексу України, суб'єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ст. 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Згідно із п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно - правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Виключення будівель промисловості, що належать на праві власності фізичній особі-підприємцю, з числа об'єктів нерухомості, які за законом не є об'єктами оподаткування, негативно впливає на конкурентноздатність такого підприємця порівняно з юридичними особами та явно суперечить, визначеним Податковим кодексом України принципам рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу тощо (пп. 4.1.2. п. 4.1. ст. 4 ПК України).

Норма п. п. "є" п. 266.2.2. ст. 266 ПК України в розрізі основоположного принципу єдиного підходу до встановлення податків і зборів, передбаченого пп. 4.1.11 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, і принципу нейтральності оподаткування, встановленого у пп. 4.1.8 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України не містить жодних виключень, обмежень чи застережень щодо включення будівель промисловості, що належать на праві приватної власності фізичним особам - підприємцям, до об'єктів, які не оподатковуються в силу закону.

Таким чином, належна позивачу нежитлова будівля як будівля промисловості не є об'єктом оподаткування в силу імперативних приписів закону (п. п. "є" п. 266.2.2. ст. 266 ПК України) і податок на нерухоме майно на неї не повинен нараховуватись, а відтак, оскаржуване рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно застосовано податкове зобов'язання до ОСОБА_3 у сумі 3128 грн. 68 коп., а тому податкове повідомлення-рішення від 18 жовтня 2016 року №125451-13 необхідно скасувати.

Оскільки, суд задовільняє позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі, відповідно до ч.1 ст.94 КАС України на його користь необхідно стягнути сплачений ним згідно квитанції №9 від 21.03.2017 року, судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.00коп.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 158-163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кам'янець-Подільської ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми "Ф" від 18 жовтня 2016 року №125451-13.

Стягнути на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Кам'янець-Подільської ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 10 квітня 2017 року ,10:20.

Суддя/підпис/О.П. Шевчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.П. Шевчук