Справа № 527/2624/16-а
Суддя: Левицька Т. В.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/2624/16-а
провадження № 2-а/527/16/17
П О С Т А Н О ВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2017 року Глобинський районний Полтавської області у складі:

головуючого - судді Левицької Т.В.

при секретареві - Папенко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Кременчука Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР №812847 про адміністративне правопорушення від 11 грудня 2016 року, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет позову - Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Кременчука Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет позову - Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії АР №812847 про адміністративне правопорушення від 11 грудня 2016 року та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Зазначену постанову мотивовано тим, що 11 грудня 2016 року приблизно о 15 год. 45 хв., позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Кременчук по проспекту Свободи 8 А, здійснив проїзд на забороняючий червоний сигнал світлофора чим порушив п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП . Позивач вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення незаконною, такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства та обставинам справи. Просить суд позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать матеріали справи, надав до суду письмові заперечення, прохав відмовити позивачу в задоволені адміністративного позову в повному обсязі. Справу розглянути без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заперечення, в якому прохав відмовити позивачу в задоволені адміністративного позову в повному обсязі. Справу розглянути без його участі.

Відповідно до частини 4 статті 128 КАС України, неявка відповідача, який є субєктом владних повноважень, не перешкоджає розгляду справи та винесенню рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 19 Конституції України постає, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставах, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 222 КУпАП Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З дослідженого судом відеозапису з відеореєстратора про фіксацію адміністративного правопорушення вбачається, що позивач ОСОБА_1 дійсно перебував 11.12.2016 о 15.45 год. в м. Кременчук по проспекту Свободи, 8А. Проте, відеозапис не містить жодних даних про те, що автомобіль позивача дійсно здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора.

Крім того, всупереч положень ст. 283 КУпАП, оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не містить даних щодо технічного засобу, яким здійснено відеозапис.

Також позивач надав суду письмові пояснення свідків, які знаходились разом із ним в автомобілі на той момент. У своїх поясненнях свідки підтверджують обставини ,які зазначені в адміністративному позові позивача.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідач не надав суду докази, які підтверджують проїзд позивача на заборонений червоний сигнал світлофора, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Частиною четвертою даної статті Закону передбачено, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний надати суду всі документи і матеріали, які у нього маються і можуть бути використані, як докази по справі. З вказаної норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Матеріали справи не містять доказів правопорушення з боку позивача, який, у свою чергу, будь-які порушення зі свого боку заперечує, а можливість зібрання таких доказів втрачена. Так, відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення, 11 грудня 2016 року приблизно о 15 год. 45 хв., позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Кременчук по проспекту Свободи 8, здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора чим порушив п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП . Водночас, в постанові не зазначено жодних підстав з яких інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Кременчука Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, не було прийнято до уваги та відхилено пояснення водія ОСОБА_1 щодо обставин порушення правил дорожнього руху які нібито мали місце. Разом з тим, позивач зазначив, що йому не дали можливість реалізувати свої права, передбачені чинним законодавством, а саме був позбавлений права на захист та інших процесуальних прав.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Кременчука Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 в частині скасування постанови серії АР № 812847 від 11.12.2016 року, підлягає задоволенню, в звязку з не доведенням винності позивача у скоєнні правопорушення, вказаного в постанові по справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, оскільки здійснення провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, покладено на органи Національної поліції, відповідно до ч.1 ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України, тому в частині позовних вимог ОСОБА_1 про закриття провадження по адміністративній справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, необхідно відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94,99-103,128,159-163 КАС України, ст.279,280 КУпАП суд,-

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Кременчука Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР №812847 про адміністративне правопорушення від 11 грудня 2016 року, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет позову - Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 812847 від 11 грудня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови, а в рази складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складання у повному обсязі.

Суддя Т. В. Левицька