Справа № 761/20017/16-а
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Провадження № 2-а-100/17 Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Мацедонської В.Е., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради на постанову Печерського районного суду міста Києва від 31 січня 2017 року адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» до Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та стягнення витрат на перевезення залізницею пасажирів пільгових категорій,

ВСТАНОВИВ

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» (надалі за текстом - «ПАТ «Укрзалізниця») звернулось до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради (надалі за текстом - «Управління») щодо невиконання вимог пункту 6 «Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, в частині не реєстрації за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. своїх зобов'язань за фактично надані послуги пільгового проїзду залізницею окремих категорій громадян по м. Бориспіль за вказаний період та не надсилань інформації про свої зобов'язання щомісяця до 18 числа фінансовому органу Бориспільської міської ради. Позивач просив також стягнути на його користь з Управління 92 588 грн. в рахунок відшкодування витрат на перевезення залізницею пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах, за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 31 січня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління та стягнуто на користь позивача витрати на перевезення залізницею пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період с 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 58 246 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення місцевим судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 лютого 2015 р. між Укрзалізницею та Управлінням укладено договір про порядок відшкодування витрат за надані послуги по перевезенню пільгових категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету № ПЗ/ДН-1-155038/НЮ (надалі за текстом - «Договір»).

Цей Договір регламентує взаємовідносини сторін щодо відшкодування коштів за фактично надані послуги по перевезенню приміським залізничним транспортом окремих категорій громадян, які постійно проживають у м. Борисполі Київської області та мають право на пільговий проїзд згідно Бюджетного кодексу України та Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік».

Згідно пункту 2.4.1 Договору Управління зобов'язалось перераховувати позивачеві кошти для компенсації витрат по наданню послуг пільговикам з перевезення приміським залізничним транспортом у встановлених обсягах, в межах бюджетних асигнувань, відповідно до п. 5 ст. 46, п. 4 ст. 48 Бюджетного кодексу України.

За змістом пункту 3.1 Договору розрахунок здійснюється в межах коштів Державного бюджету.

Пунктами 3.1, 3.2 Договору передбачено, що Укрзалізниця щомісячно, до 25 числа поточного місяця, надає відповідачеві розрахунки про нараховані суми, а до 3 числа, що настає за звітним, - рахунок на суму компенсації, облікові форми та акт звірки взаємних розрахунків.

Відповідно до пункту 3.3 Договору Управління на підставі розрахунків та актів звіряння забезпечує перерахування сум відшкодування по пільговому наданню послуг в межах бюджетних асигнувань, відповідно до п. 4 ст. 48 Бюджетного кодексу України.

На виконання умов договору позивач, у період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р., щомісячно надсилав Управлінню розрахунки витрат на відшкодування збитків, пов'язаних з наданням пільг та акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги, всього на суму 92 588 грн. 53 коп.

Відповідно до частини 6 ст. 9 Закону України «Про залізничний транспорт» від 04 липня 1996 р. № 273/96-ВР для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 4 березня 2002 р. (надалі за текстом - «Порядок»).

Пунктом 2 Порядку визначено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Згідно пункту 3 Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

За змістом пункту 5 Порядку головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця до 22 числа місяця, що настає за звітним, готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами, щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення).

Пунктом 6 Порядку Передбачено, що фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця до 25 числа місяця, що настає за звітним, готують реєстри нарахованих сум щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі. У разі виникнення додаткових зобов'язань головні розпорядники коштів місцевих бюджетів надсилають щомісяця до 18 числа фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) уточнену інформацію про фактично нараховані у поточному місяці суми. Зазначені фінансові органи готують уточнені реєстри нарахованих у поточному місяці сум та подають їх до 20 числа Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

Відповідно до пункту 7 Порядку Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних держадміністрацій протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення пропорційно фактичним зобов'язанням з пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян відповідних бюджетів на дату проведення платежів з їх оплати.

Згідно пункту 8 Порядку отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків.

Частиною 1 статті 48 Бюджетного кодексу України установлено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, довгострокових зобов'язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.

Згідно частини 3 названої статті Бюджетного кодексу України розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов'язання та не утворюється бюджетна заборгованість.

Відповідно до частини 4 статті 48 Бюджетного кодексу України зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов'язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюються.

Наведене дає підстави для висновку, що загальний обсяг виплат з місцевих бюджетів на державну програму соціального захисту, яка передбачає компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян, не може перевищувати розміру затверджених субвенцій.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи в межах дії договору № ПЗ/ДН-1-155038/НЮ від 05.02.2015р. Управління отримало субвенції у розмірі 120 056 грн. 42 коп. і в межах цієї суми належним чином виконало свої зобов'язання.

За таких обставин, відсутні правові підстави для стягнення коштів з відповідача.

Колегія суддів не знаходить підстав для задоволення позову і в частині позовних вимог про вимог про визнання бездіяльності відповідача щодо невиконання п. 6 Порядку.

Суд попередньої інстанції встановив, що Управлінням були зареєстровані зобов'язання за 2015 р. на суму 178 302 грн. 42 коп., із якої 58 246 грн. - додаткові зобов'язання.

Наведене підтверджується звітом про надходження та використання коштів загального фонду за 2015 р.

З огляду на викладене ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 160, 198, 202, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради задовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 31 січня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення постанови в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя В.Е.Мацедонська

Постанова складена в повному обсязі 04 квітня 2017 р.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мацедонська В.Е.

Мельничук В.П.