Справа № 813/86/17
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Справа № 876/2420/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

прокурора Цинайко Н.І.,

представника відповідача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року по справі за позовом Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області до Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області, треті особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправним і скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2016 року Червоноградська місцева прокуратура Львівської області звернулася в суд з позовом до Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 17 лютого 2016 року № 53 «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_3І.».

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуване рішення відповідача прийнято внаслідок вчинення депутатом сільської ради ОСОБА_2 корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП у зв'язку із невиконанням останнім покладеного ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» зобов'язання щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оскаржуваного рішення, а тому це рішення слід скасувати в судовому порядку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що передбачені законом підстави для скасування рішень органу місцевого самоврядування відсутні, оскільки при голосуванні за прийняття такого рішення голос ОСОБА_2, якого притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення корупційного діяння, не був вирішальний, а докази які б вказували на вплив даної особи на інших депутатів в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у даному випадку не можна стверджувати про прийняття спірного рішення з порушенням вимог Закону України «Про запобігання корупції», оскільки таке приймалось колегіально.

Не погодившись з прийнятою постановою, Перший заступник прокурора Львівської області подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що рішення сесії Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області від 17 лютого 2016 року № 53 «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_3І.» прийнято внаслідок вчинення депутатом ОСОБА_2 корупційного правопорушення, передбаченого нормами Закону України «Про запобігання корупції», що відповідно до вимог статті 67 згаданого Закону є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, представника відповідача та третьої особи, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області від 17 лютого 2016 року №53 вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр. ОСОБА_3 та передати безоплатно у власність земельну ділянку.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 08 липня 2016 року у справі №444/1234/16-п, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, оскільки він будучи депутатом сьомого скликання Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області, являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, всупереч інтересам держави та територіальної громади, умисно, в інтересах близької особи, порушив вимоги пунктів 1-4 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

Звертаючись до суду, прокурор зазначає про неправомірність прийнятого рішення сільською радою з огляду на те, що таке було прийнято з порушенням вимог Закону України «Про запобігання корупції», а відтак підлягає скасуванню.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог, однак, на думку колегії суддів, помилково не врахував наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно з ч. 1, 5 статті 10 зазначеного закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно статті 26 цього закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, у тому числі, питання регулювання земельних відносин.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Закон України «Про запобігання корупції» визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Закон України «Про запобігання корупції» виділяє два види конфлікту інтересів:

- реальний конфлікт інтересів;

- потенційний конфлікт інтересів.

Відповідно до ст. 1 цього Закону реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Статтею 3 цього Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що суб'єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є, зокрема, особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Законом України «Про запобігання корупції» встановлено обмеження щодо використання службових повноважень чи свого становища, а саме: особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та повязані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не можуть прямо чи опосередковано спонукати у будь-який спосіб підлеглих до прийняття рішень, вчинення дій або бездіяльності всупереч закону на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб.

Частиною 7 статті 28 передбачено, що Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, порядок надання окремих видів державних послуг та провадження інших видів діяльності, повязаних із виконанням функцій держави, місцевого самоврядування, мають передбачати порядок та шляхи врегулювання конфлікту інтересів службових осіб, діяльність яких вони регулюють.

Особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлені статтею 35 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: Правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів Конституційного Суду України та суддів судів загальної юрисдикції, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, обєднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

З матеріалів справи слідує, що постановою Жовківського районного суду Львівської області від 08 липня 2016 року у справі №444/1234/16-п, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ч.1 і ч.2 ст.172-7 КУпАП, оскільки він будучи депутатом сьомого скликання Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області, являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, всупереч інтересам держави та територіальної громади, умисно, в інтересах близької особи, порушив вимоги пунктів 1-4 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до частини 4 статті 72 КАС України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області від 17 лютого 2016 року №53 прийняте з порушенням вимог Закону України «Про запобігання корупції», а відтак підлягає скасуванню відповідно до норм статті 67 Закону України «Про запобігання корупції».

Висновки суду першої інстанції про те, що голос ОСОБА_2 при прийнятті оскаржуваного рішення не був вирішальний, а тому підстав для скасування рішення ради немає, колегія суддів вважає помилковим, оскільки в процесі судового розгляду встановлено, що оскаржуване рішення прийняте сільською радою з порушенням вимог Закону України «Про запобігання корупції».

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області задовольнити повністю.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року у справі № 813/86/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення 3-ї сесії 7-го скликання Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області № 53 від 17 лютого 2016 року «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_3».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

ОСОБА_4