Справа № 340/149/17
Суддя: Бучинський А. Б.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року смт Верховина Справа№ 340/149/17

Провадження № 2-а/340/23/17

суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинський А.Б.,

розглянувши в порядку скороченого провадження відповідно до положень ст.183-2 КАС України справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Косівського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся із позовом до відповідача про визнання протиправними дій при здійсненні перерахунку пенсії за віком в процесійого переведення з одного виду пенсії на інший, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три роки, що передують року звернення із заявою за призначенням пенсії, тобто за 2013-2015 роки, провести нарахування та виплату належної йому пенсії з 22.12.2016 з врахуванням виплачених сум та виплачувати її в подальшому до втрати права на таку пенсію.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в період з 22.08.1983 по 31.05.2001 він проходив службу в органах внутрішніх справ МВС України та Державної податкової служби України. З 01.06.2001 йому було призначено пенсію за вислугою років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Після звільнення 31.05.2001 з військової служби, він продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

07.12.2016 він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право на яку набув з 22.12.2016. До заяви ним подано всі необхідні документи для призначення пенсії за віком. Відповідачем йому було призначено пенсію по віку згідно його заяви з 01.03.2017 у розмірі 3323 грн. 52 коп. із застосуванням показника середньомісячної заробітної плати по Україні за 2007 рік в сумі 1197 грн. 90 коп., який застосовувався при призначенні (перерахунку) його пенсії.

Вважає неправомірним застосування відповідачем при перерахунку пенсії показника середньомісячної заробітної плати по Україні за 2007 рік, оскільки згідно з положеннями ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також з врахуванням практики Верховного Суду України, йому повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Переконаний, що внаслідок неправильного перерахунку пенсію було порушене його право, оскільки відповідачем безпідставно зменшено розмір його пенсії, а тому просить адміністративний позов задовольнити.

У відповідності до положень ст.183-2 КАС України справа розглянута в порядку скороченого провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач подав до суду заперечення, у якому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову, вважає свої дії щодо застосування при призначенні позивачу пенсії показника середньомісячної заробітної плати по Україні за 2007 рік законною, оскільки виплата пенсії позивачу за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» припинена, а тому при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовано показник середньої заробітної плати по Україні той, який застосовувався при первинному призначенні (перерахунку) пенсії позивача. Зазначає, що показник середньої заробітної плати за три попередні роки застосовується лише під час переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (і то, якщо її призначають вперше) і за наявності в особи 24 місяців страхового стажу, який вона набула після призначення (попереднього перерахунку) пенсії по інвалідності незалежно від перерв у роботі. А тому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, вважаю, що адміністративний позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом безспірно встановлено, що з 01.06.2001ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

07.12.2016 позивач звернувся до Косівського об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області з заявою про призначенняпенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01.03.2017 позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та при визначенні розміру пенсії взято показник середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік - 1197,91 грн., що вбачається з протоколу №519 від 13.02.2017.

ОСОБА_1 будучи незгідним із врахуванням при призначенні пенсії за віком показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік, 02.03.2017 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком з застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, які передують року призначення пенсії.

Відповідач листом від 10.03.2017 відмовив ОСОБА_1 в перерахунку пенсії посилаючись на те, що показник середньої заробітної плати за три попередні роки застосовується лише під час переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (і то, якщо її призначають вперше) і за наявності в особи 24 місяців страхового стажу, який вона набула після призначення (попереднього перерахунку) пенсії по інвалідності незалежно від перерв у роботі. А оскільки позивач перейшов з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, тому йому і враховано показник середньої заробітної плати по Україні, який застосовувався при призначенні (перерахунку) його пенсії (а.с. 16-18).

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічну позицію зайняв Верховний Суд України у постанові від 31.03.2015 в справі № 21-612а14, переглядаючи судові рішення у адміністративній у справі з приводу неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції станом на час призначення пенсії позивачу за цим законом, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

У випадку із заявою ОСОБА_1 мало місце призначення іншої пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше. Крім того, після звільнення з органів внутрішніх справ позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

В той же час, стаття 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вказує на те, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший (в даному випадку за віком) пенсійний орган може враховувати заробітну плату за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Оскільки позивачу здійснювалося призначення пенсії по віку вперше, а не перехід з виду пенсії на вид, як вважає відповідач, і він не надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, тому відповідач протиправно зменшив розмір пенсії позивача, застосувавши показник заробітної плати за 2007 рік.

Крім того, як вже було встановлено судом, пенсію за віком згідно заяви позивача від 07.12.2016 йому призначено з 01.03.2017, що суперечить вимогам п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким визначено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. ОСОБА_1 набув пенсійного віку 21.12.2016, а тому пенсію за віком йому необхідно призначити з 22.12.2016.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок та виплату пенсії виходячи з показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року призначення пенсії, з урахуванням раніше виплаченої пенсії з 22.12.2016, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, в зв'язку з чим, дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії є протиправними, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Одночасно, позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача в подальшому виплачувати пенсію до втрати права на таку пенсію, задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Таким чином, суд не може розглядати вимоги щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому у зв'язку із вірогідним настанням певних наслідків, оскільки у суду на час розгляду сп рави відсутні підстави для прийняття рішення стосовно законності таких дій.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд одночасно у відповідності до положень ч.1 ст.94 КАС України присуджує на користь позивача всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст.ст.2, 8, 17, 18, 87, 94, 158-163, 183-2, 256 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з врахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, який застосовувався при первинному призначенні (перерахунку) пенсії.

Зобов'язати Косівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії за віком виходячи з показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року призначення пенсії, з урахуванням раніше виплаченої пенсії, починаючи з 22.12.2016.

В решті в задоволенні адміністративного позову відмовити за його безпідставністю.

Стягнути з Державного бюджету України, за рахунок бюджетних асигнувань Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (), на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок гривень нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Верховинський районний суд.

Суддя: А.Б. Бучинський