Справа № 524/5305/16-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 р.Справа № 524/5305/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Сапко Марини Миколаївни на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.12.2016р. по справі № 524/5305/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Сапко Марини Миколаївни

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_3 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до Поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Сапко Марини Миколаївни про визнання протиправною та скасування постанови.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.10.2016 року по справі № 524/7116/16-а позовні вимоги ОСОБА_2 про скасування постанови - задоволені.

Визнано протиправною та скасовано постанову від 10.07.2016 року серії ПСЗ № 023254 винесену поліцейським роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Сапко Мариною Миколаївною у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_4, 1978 року народження, визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП і накладено штраф у виді штрафу 255,00 грн.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 28.03.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів вчинення адміністративного правопорушення, таким чином недоведена вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та відсутній склад адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки , відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 11 вересня 2016 року інспектором роти № 4 УПП в м. Кременчуці ДПП рядовим поліції Сапко М.М. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 023254 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Як вбачається із вказаної вище постанови у справі про адміністративне правопорушення, 10 липня 2016року о 09 годині 50 хвилин по вул. Першотравневій біля буд.1-а м. Кременчуці, позивач не виконав вимогу знаку 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив вимоги пункту 33.3 ПДР України.

Колегія суддів зауважує, що крім постанови про адміністративне правопорушення, інших додаткових доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (пояснення позивача або свідків, відео- чи фотофіксації, тощо), відповідачем не зібрано та суду не надано. Сама ж постанова таких доказів також не містить.

Лейтенант поліції Сапко М.М. в судове засідання не з'явилася та не надала суду будь-яких доказів та пояснень з приводу підстав та мотивів притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідачем, не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подано до суду доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення представника позивача, які б дозволили вказати на достовірність, що позивачем порушено ПДР України, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема постанова у справі про адміністративне правопорушення не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_2, правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Тому колегія суддів зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивача, однак такі докази в матеріалах справи відсутні. Разом з тим, рядовим поліції Сапко М.М. не було вжито заходів для встановлення свідків, які б могли підтвердити обставини викладені у постанові, а саме факту вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, колегія суддів вважає, що саме ним не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем порушення п. 33.3 Правил дорожнього руху та ч.1 ст.122 КУпАП України, а тому притягнення ОСОБА_4 до відповідальності є безпідставним.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування постанови відповідача про застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд в частині задоволення позову дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Сапко Марини Миколаївни залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.12.2016р. по справі № 524/5305/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Ральченко І.М. Бершов Г.Є.
Повний текст ухвали виготовлений 03.04.2017 р.