Справа № 824/206/17-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 квітня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/206/17-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Чернівці про визнання протиправною бездіяльності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Чернівці про визнання протиправною бездіяльності.

Позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність працівників Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Чернівці, яка проявляється у невиконанні ними своїх завдань та обов'язків, визначених Конституцією України, Законами України, постановами Кабінету Міністрів України та їхніми інструкціями, при подачі позивачем скарг, заяв та звернень, зокрема на спеціальну лінію "102", відносно незаконного руху вантажних транспортних засобів, в тому числі по вул. 28 Червня зі сторони вул. М.Чернишевського м. Чернівці.

Частиною першою статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленим статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно пункту 4 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Однак даний позов поданий ОСОБА_1 без врахування положень зазначених статей.

Зважаючи на наведенні вище положення статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що заявлена позивачем вимога в даному позові щодо визнання протиправною бездіяльність працівників Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Чернівці, яка проявляється у невиконанні ними своїх завдань та обов'язків, визначених Конституцією України, Законами України, постановами Кабінету Міністрів України та їхніми інструкціями, при подачі позивачем скарг, заяв та звернень, зокрема на спеціальну лінію "102", відносно незаконного руху вантажних транспортних засобів, в тому числі по вул. 28 Червня зі сторони вул. М.Чернишевського м. Чернівці є не чіткою та неоднозначною.

Так, заявляючи до суду вказану вище вимогу, позивачем не вказано, які саме завдання, обов'язки, норми закону не виконали та порушили працівники Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Чернівці, коли конкретно допущено оскаржувану бездіяльність, а також коли саме йому стало про неї відомо.

Зазначене, в тому числі, унеможливлює перевірку судом дотримання позивачем строку звернення до суду із даною позовною заявою, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, в той час як відповідно до пункту 5 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

При цьому суд звертає увагу позивача на те, що згідно частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Згідно статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Так, відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з позовної заяви, зміст та характер заявлених вимог немайновий.

Оскільки позовна заява містить одну вимогу немайнового характеру, то при зверненні до суду позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Між тим, позивач разом із позовною заявою подав клопотання про зменшення розміру оплати судових витрат або звільнення від їх оплати та клопотання про відстрочення або розстрочення розміру сплати судового збору у відповідності до статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Розглянувши заявлені клопотання, суд вважає їх необґрунтованими та безпідставними виходячи з наступного.

Так, у вказаних клопотаннях позивач зазначає, що не має можливості сплатити судовий збір у зв'язку із тим, що він є пенсіонером та отримує пенсію за віком у розмірі 1620 грн 22 коп, що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №511 від 03 лютого 2017 року.

Згідно частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" також передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку про те, що підставою для зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони.

До того ж, передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення позивача від сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Указаний принцип закріплений і в статті 10 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якої учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв прав учасників адміністративного процесу, зокрема, за ознаками майнового стану.

Оскільки розмір одномісячної пенсії позивача, що складає 1620,22 грн, більше, ніж в 2 рази перевищує суму, яку необхідно сплатити за подання цього позову немайнового характеру - 640,00 грн, то суд приходить до висновку про можливість сплати позивачем судового збору у вказаному вище розмірі при зверненні до суду з цим позовом.

Поряд з цим, суд звертає увагу і на те, що у визначеному законом (стаття 5 Закону України "Про судовий збір" ) переліку осіб, які звільненні від сплати судового збору при зверненні до суду, відсутня така категорія осіб, як пенсіонери, що отримують пенсію за віком, до якої належить позивач.

Крім цього, з огляду на наведені у клопотаннях доводи, суд зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (4.11.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981 року та практика Європейського суду з прав людини, яка в силу статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених позивачем клопотань про зменшення розміру оплати судових витрат або звільнення від їх оплати та про відстрочення або розстрочення розміру сплати судового збору за подання до суду цього позову.

При вирішенні питання щодо наявності чи відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору та щодо його розміру судом також була взята до уваги інформація, яка викладена в довідці про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами Закону України "Про судовий збір" (Постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" від 23 січня 2015 року №2).

Таким чином, позивачу відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно надати суду документ про сплату судового збору.

Згідно частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1.У задоволені клопотань ОСОБА_1 про зменшення розміру оплати судових витрат або звільнення від їх оплати та про відстрочення або розстрочення розміру сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Чернівці про визнання протиправною бездіяльності залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з моменту отримання даної ухвали шляхом подання позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

В разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на цю ухвалу може бути подано до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Лелюк