Справа № 296/9871/16-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Бондарчука В.В.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" квітня 2017 р. Справа № 296/9871/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представника апелянта, Позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "15" лютого 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним і скасування розпорядження, зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 15.02.2017р. адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирської області про відмову в перерахунку ОСОБА_3 пенсії за вислугу років з 01.01.2016 р. за нормами статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХП (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 р. № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001р. № 2663-111) на підставі довідки прокуратури Житомирської області від 01.11.2016р. № 18/467. Зобов'язано Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести ОСОБА_3 перерахунок пенсії за вислугу років з 01.01.2016 р. за нормами статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХП (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 р. № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 р. № 2663-ІП) на підставі довідки прокуратури Житомирської області від 01.11.2016 № 18/467 про заробіток для перерахунку пенсії, в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплатити на користь ОСОБА_3 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років із 01.01.2016 р.

В апеляційній скарзі Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані постанову та додаткову постанову, прийняти нову - про відмову у задоволені адміністративного позову у повному обсязі.

Розглянувши справу у межах, визначених ст.195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Житомирському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирської області призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" з 01.06.2002р..

Як вбачається з довідки прокуратури Житомирської області від 01.11.2016р. №18/467, ОСОБА_3 працював в прокуратурі Житомирської області на посаді начальника відділу прокуратури Житомирської області та заробітна плата на 01 грудня 2015 р. згідно з нормами постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 р. складається: основний оклад 2894,00 грн., класний чин 135,00 грн., вислуга років 1211,60грн., щомісячна премія, на яку нараховуються страхові внески 6545,79 грн.. Доплати, які передбачені чинним законодавством: надбавка за виконання особливо важливої роботи 2968,42 грн., матеріальна допомога на оздоровлення 600,75 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб 600,75 грн., а всього становить 14956,31 грн..

08.11.2016 р. Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирської області листом №12261/04 розглянувши заяву ОСОБА_3 щодо перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру", відмовило позивачу в задоволенні заяви про здійснення перерахунку пенсії, посилаючись на те, що з 01 червня 2015 р. відсутні законодавчі підстави для перерахунку пенсій, призначених, зокрема, і відповідно до Закону України "Про прокуратуру" (а.с.14).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків, що відповідач, відмовляючи у перерахунку пенсії діяв неправомірно, а тому позовні вимоги задовольнив.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком та зазначає наступне.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, норми Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії та не впливають на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України "Про прокуратуру".

Згідно з ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

Положеннями ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" передбачалося, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Судом встановлено, що позивач працював в органах прокуратури та набув права на пенсійне забезпечення у 2002 році за вислугою років на підставі ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час набуття такого права).

Зі змісту ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) вбачається, що станом на час призначення позивачу пенсії, зазначена норма не передбачала права на перерахунок пенсії, а тому посилання позивача та суду першої інстанції, що перерахунок пенсії має бути проведено згідно вимог ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) не узгоджуються з вказаною правовою нормою.

В послідуючому, порядок призначення пенсії щодо визначення відсотків, а також щодо визнання права на перерахунок пенсії змінювався на підставі внесених змін до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Зокрема, Законом України від 12.07.2001 р. №2663-III ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" викладено в новій редакції.

Так, відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій проводився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи ( ч.18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" ).

Разом з тим, Законом України від 28 грудня 2014 р. №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

15 липня 2015 р. набув чинності Закон України "Про прокуратуру" згідно Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України "Про прокуратуру" (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., N 53, ст. 793, N 50, ст. 474; 1995 р., N 11, ст. 71, N 34, ст. 268; 2001 р., N 9, ст. 38, N 44, ст. 233; 2002 р., N 17, ст. 117, ст. 125; 2003 р., N 29, ст. 233, N 30, ст. 247; 2004 р., N 8, ст. 66; 2005 р., N 2, ст. 32, N 6, ст. 132, N 11, ст. 198; 2006 р., N 1, ст. 18, N 19 - 20, ст. 156; 2007 р., N 7 - 8, ст. 66, N 33, ст. 442; 2008 р., NN 5 - 8, ст. 78, N 48, ст. 357; 2010 р., N 37, ст. 497, NN 41 - 45, ст. 529; 2011 р., N 23, ст. 160, N 30, ст. 279; 2012 р., N 12 - 13, ст. 82; 2013 р., N 14, ст. 89, N 21, ст. 208, N 37, ст. 490, N 39, ст. 517; 2014 р., N 11, ст. 132, N 17, ст. 593, N 20 - 21, ст. 745, N 22, ст. 816; із змінами, внесеними Законом України від 14 серпня 2014 року N 1642-VII), крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46 2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50- 1, частини третьої статті 51 2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 р.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (03.11.2016 р.) частини 13 та 18 статі 50-1 Закону України "Про прокуратуру" втратили чинність.

Відповідно до ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а тому вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

Норми законодавства щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на час розгляду даної адміністративної справи є чинними і не визнані неконституційними, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами

Також, у відповідності до вимог ст.13 Закону України "Про Конституційний Суд України" лише Конституційний Суд України приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії норми законодавства щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визнані неконституційними, а тому посилання апелянта на те, що нова редакція Закону України "Про прокуратуру" суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг його прав, а тому не повинна застосовуватися при вирішенні питання про перерахунок пенсії, є безпідставними.

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про неправомірність дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії.

Конституційний Суд України у п.2.1 рішення №20-рп/2011 від 26.12.2011 р. зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У пункті 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) ( 254к/96-ВР ). У Рішенні від 02 березня 1999 р. №2-рп/99 (v002p710-99) у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України (254к/96-ВР), здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України (384/2011) бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування постанов суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити, постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "15" лютого 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "04" квітня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10001

3- відповідачу/відповідачам: Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Перемоги,55,м.Житомир,10003

- ,