Справа № 813/4615/16
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м. Львів № 813/4615/16

15 год. 11 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Клименко О.М., судді Ланкевича А.З., судді Гулкевич І.З. за участю секретаря судового засідання Єрмакової Х.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача: представник не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дежавної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1А.) звернувся до суду із позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, в якому, із урахуванням заяв про уточнення до адміністративного позову від 13.01.2017 року за вх. №833 (а.с.14) та заяви від 16.02.2017 року за вх. №3504 (а.с.28), просив:

- визнати неправомірним проведення перевірки згідно предявленої позивачу ксерокопії направлення;

- стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 551,20 грн., а також компенсацію за відрив від звичайних занять у розмірі 160,00 грн.

Суд, з врахуванням позиції позивача, в порядку, передбаченому ст. 52 КАС України допустив заміну первинного відповідача департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області на належного Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (далі відповідач, ДАБІ України) (а.с.20-22, 29).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.11.2016 року посадовою особою відповідача проведено позапланову перевірку на додержання вимог містобудівного законодавства на будівництві житлового будинку по вул. Шевченка, 9 смт. Розділ у позивача. На підтвердження повноважень на проведення перевірки позивачу надано, на його переконання, неюридичної сили ксерокопію направлення для проведення позапланової перевірки, де власником будівництва зазначено ОСОБА_2 та строк дії направлення: з 09.11-12.11.2015 року. Крім того, у направленні зазначено Був зазначений наказ № 976 від 08.09.2015 року, який не є наказом про проведення позапланової перевірки, а наказ Держархбудінспекції України «Про удосконалення роботи із здійсненням заходів державного архітектурно-будівельного контролю». За результатами перевірки складено акт перевірки, протокол про адміністративне правопорушення, припис про зупинення будівельних робіт. З врахуванням викладеного та змісту предявленого направлення на проведення позапланової перевірки, з позиції позивача, у інспектора не було повноважень на проведення перевірки (власник обєкта та строк дії направлення не співпадають). Отже, проведення позапланової перевірки неправомірне, що мало наслідком звернення позивача до суду за захистом його прав.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві з врахуванням заяв про уточнення позовних вимог, просив позов задовольнити.

Відповідач явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту не подавав.

03.03.2017 року за вх. № 4909 надійшло заперечення від представника відповідача (а.с.39-40), відповідно до якого зазначено, що посадовими особами відповідача, із залученням землевпорядника Роздільської сільської ради та начальника ЖКВ смт. Розділ, у присутності позивача, відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, на підставі звернення голови Роздільської селищної ради, проведено позапланову перевірку додержання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил гр. ОСОБА_1 на обєкті будівництва: Індивідуальний житловий будинок по вул. Шевченка, 9 в смт. Розділ Львівської області. За результатами перевірки встановлено, що гр. ОСОБА_1 на власній земельній ділянці проводить будівництво індивідуального житлового будинку розміром в плані 10х9м без розробленої проектної документації та без документа, що дає право на виконання будівельних робіт, чим порушено ст. 27 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Зокрема, будівництво не завершене, здійснено роботи з влаштуванням фундаментів, вимуровано цегляну коробку та здійснено шиферне накриття по деревяних конструкціях, частково на другому поверсі встановлено віконні блоки, що зафіксовано у відповідних документах-рішеннях, які позивачем не оскаржено. Вважає дії уповноважених осіб відповідача підставними, законними, просив у задоволенні позву відмовити повністю.

Суд заслухав пояснення позивача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

08.11.2016 року Департаментом ДАБІ у Львівській області видано направлення, в якому вказано: для проведення позапланової перевірки додержання вимог містобудівного законодавства на будівництві житлового будинку по вул. Шевченка, 9 гр. ОСОБА_2 в смт. Розділ Миколаївського району на підставі наказу ДАБІ України від 08.09.2015 року № 976; підстава проведення позапланової перевірки: звернення Роздільської селищної ради № 02/18/520 за вх. № 1013/16/4-897 від 12.10.2016 року; строк дії направлення: з 09 листопада по 12 листопада 2015 року (а.с.4).

10.11.2016 року за результатами вказаної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівною діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 18/1730-Ф (а.с.5).

Цього ж дня уповноваженими особами відповідача, за результатами зафіксованих у акті перевірки порушень складено: протокол про адміністративне правопорушення № 18/15-Ф та припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт № 18/15-Ф (а.с.6-7, 8).

Від підписання усіх вказаних документів позивач відмовився, що підтверджується відповідними відмітками.

Вважаючи, що у посадових осіб відповідача не було повноважень на проведення перевірки, а саме: власник обєкта перевірки, строк дії направлення, відсутність наказу про проведення позапланової перевірки не відповідають вимогам законодавства, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує наступне.

Згідно із частиною першою статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» № 687-XIV від 20.05.1999 року для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 року визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, серед іншого, шляхом здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, розташованих в межах та за межами населених пунктів, на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, зазначених у пункті 7 частини першої цієї статті.

Державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 1 ст. 41 Закону № 3038-VI).

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553).

Відповідно до п. 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, серед іншого, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства (пункт 7 Порядку № 553).

Механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 698 «Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду від 19.08.2015 року (далі Порядок № 698).

Судом встановлено, що 18.10.2016 року на адресу департаменту ДАБІ у Львівській області надійшов лист Селищного голови Роздільської сільської ради Миколаївського району Львівської області щодо перевірки законності будівництва житлового будинку гр. ОСОБА_1А, за адресою: вул. Шевченка, 9, смт. Розділ, Миколаївський район, Львівська область (а.с.41).

Суд зазначає, що вищенаведеним Порядком № 553 передбачено, зокрема, і належну процедуру проведення позапланових перевірок органами державного архітектурно-будівельного контролю з гарантуванням прав суб'єктів містобудування. Так, під час проведення перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки (ч. 4 п. 7 Порядку); державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва (п. 9 Порядку).

У п. 13 Порядку № 553 визначено, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль (п. 18 Порядку).

Слід зазначити, що норми Порядку № 553 кореспондують нормам щодо проведення позапланової перевірки, зафіксованими у Порядку № 698.

Щодо покликань позивача на відсутність у посадових осіб відповідача на проведення перевірки, з огляду на невідповідність зазначеної у направленні на перевірку від 08.11.2016 року інформації фактичним обставинам справи судом встановлено наступне.

Зі змісту вказаного направлення зясовано, що при його оформленні допущено невідповідності, зокрема, в частині зазначення імені та по-батькові позивача, а саме: замість ОСОБА_3 зазначено ОСОБА_4, прізвище вірне; та строк дії направлення: з 09 листопада по 12 листопада 2015 року, замість 2016 року.

Так, форму направлення затверджено у Порядку № 698, з якої зясовано, що у графі, де невірно зазначене імя та по-батькові позивача, зазначенню підлягає лише обєкт перевірки та його місцезнаходження.

Суд зважає на покликання позивача що вказане направлення від 08.11.2016 року містить недоліки, але зазначає, що за існуючої можливості ідентифікації обєкта перевірки, а саме, житлового будинку по вул. Шевченка,9 в смт. Розділ Миколаївського району, а також факту неможливості видання направлення від 08.11.2016 року з терміном дії з 09.11 12.11.2015 року, тобто наявність технічної арифметичної описки, неможливо контатувати невідповідність направлення вимогам законодавства.

До матеріалів справи долучено копію службової записки головного інспектора І.С. Рудник від 09.11.2016 року за вх. № 1013/17/7-3385, відповідно до якої повідомлено про те, що під час виїзду на обєкт будівництва, за адресою: вул. Шевченка, 9, смт. Розділ Миколаївського району Львівської області, будівництво якого здійснює ОСОБА_1. Таким чином у направленні на проведення позапланової перевірки № 1730/16-пз від 08.11.2016 року допущено описку в частині зазначення імя та по батькові особи замовника будівництва. Просив внести зміни до направлення в частині зазначення правильного імя та по-батькові особи замовника будівництва.

Так, до матеріалів справи на підтвердження виправлення допущених помилок у направленні, долучено направлення для проведення позапланової перевірки від 08.11.2016 року за № 1730/16-пз, в якому виправлено не лише особу замовника, а й строк дії направлення з 09 листопада до 12 листопада 2016 року.

Суд звертає особливу увагу на те, що підставою для проведення позапланової перевірки є не факт вручення направлення на її проведення, а відповідно до п. 7 Загальної частини Порядку № 553 є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства, у даному випадку голови Роздільської селищної ради. За таких обставин, проведення позапланової перевірки у звязку з вказаним зверненням не суперечить вказаним законодавчим приписам.

Крім того, проаналізувавши вказані вище приписи чинного законодавства суд констатує відсутність у відповідача при проведенні позапланової перевірки предявляти будь-який наказ.

Особливу увагу суд звертає на те, що позивачем не оскаржено рішень за результатами проведеної перевірки, доказів зворотного до матеріалів справи не надано.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для визнання дій відповідача щодо проведення позапланової перевірки неправомірними.

Щодо вимоги про компенсацію позивачу 160,00 грн. за відрив від звичайних занять суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, відшкодуванню стороні, на користь якої ухвалено рішення підлягають лише витрати, які є документально підтвердженими та безпосередньо пов'язаними із реалізацією особою права на захист шляхом звернення до суду. При цьому, сторона, яка заявляє до відшкодування ці витрати, зобов'язана довести належними та допустимими доказами обґрунтованість цих витрат, зокрема їх розмір.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» № 590 від 27.04.2006 передбачено, що компенсація за відрив від звичайних занять стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, її представникові у зв'язку з явкою до суду обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні години відриву від звичайних занять.

Разом з цим, позивач не надав належних доказів, що підтверджують його працевлаштованість, будь-яку іншу зайнятість, а також на обґрунтування витрат пов'язаних із відривом від звичайних занять за 20 год., що свідчить про відсутність підстав для встановлення загальної тривалості часу, який витрачений позивачем на здійснення переїзду з місця проживання до суду, на участь у судовому засіданні (журналами судового засідання факт за діяння у судових засіданнях впродовж 20 год. не підтверджено).

Вказане свідчить про необґрунтованість такої вимоги та того, що у її задоволенні слід відмовити.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З врахуванням того, що позивачем не доведено обставин викладених у позовній заяві та не надано належних та допустимих доказів в їх обґрунтування, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати понесені позивачем у разі відмови у задоволені позову поверненню не підлягають.

Керуючись статтями 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 10.04.2017 року.

Головуючий суддя Клименко О.М.

Суддя Ланкевич А.З.

Суддя Гулкевич І.З.