Справа № 806/966/16
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

"06" квітня 2017 р. Справа № 806/966/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області визнання протиправними дій, визнання незаконним та скасування протоколу, зобов'язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області щодо непроведення у встановлені строки визначення розміру збитків ОСОБА_3 як власнику землі, заподіяних внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки, відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ від 19.04.1993р. №284 відповідно до звернення ОСОБА_3 від 23.12.2015 та 17.03.2016.

Визнано протиправними дії Комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області щодо розгляду та прийняття рішення на засіданні Комісії 23 травня 2016 року без участі ОСОБА_3

Скасовано Протокол засідання Комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 23 травня 2016 року про нарахування ОСОБА_3 збитків.

Зобов'язано Коростишівську районну державну адміністрацію Житомирської області повторно розглянути звернення ОСОБА_3 від 23.12.2015 та 17.03.2016 Комісією з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

03.03.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою щодо розподілу судових витрат, а саме просив суд прийняти додаткове рішення про стягнення з відповідача судові витрати.

Заявник зазначає, що з огляду на його звільнення від сплати судового збору тягар понесених судових витрат у даній справі ліг на державний бюджет, що йде в протиріччя з положеннями ст.94 КАС України, в питанні того, що відповідач має відшкодовувати понесені судові витрати, якщо справа вирішена не на його користь, а оскільки позивач звільнений від останніх відповідач має відшкодовувати їх державі, яка взяла тягар останніх на себе.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За правилами ч. 1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Слід зазначити, що загальне правило розподілу витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, оскільки остання не повинна нічого втратити внаслідок судового процесу. Витрати відшкодовуються лише в обсязі, який підтверджено документально, тобто письмовими доказами. Склад та обсяг судових витрат не може доводитися іншими засобами доказування, оскільки вони є недопустимими.

Частиною 1 ст. 87 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, віднесено витрати на сплату судового збору.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що підставою для вирішення судом питання розподілу судових витрат при ухваленні судового рішення на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, є факт понесення цією стороною судових витрат, зокрема: сплата судового збору, інші витрати, проте такі витрати мають бути документально підтвердженими.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є інвалідом II групи. (а.с. 3).

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» інваліди ІІ групи звільнені від сплати судового збору під час розгляду справі в усіх судових інстанціях.

Матеріали справи не містять документальних даних, які б посвідчували факт понесення позивачем ОСОБА_3 судових витрат, тому у суду відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відповідно до приписів ст.94 КАС України.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 168 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 168, 197, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_3 в ухваленні додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №806/966/16 .

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу Коростишівська районна державна адміністрація Житомирської області вул.Дарбіняна,11,м.Коростишів,Житомирська область,12505