Справа № 813/305/17
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року Справа № 813/305/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Перчак С.В.,

з участю представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача Івановича А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 (надалі - позивач, ОСОБА_3.) звернулася у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (надалі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Львівській області), в якому, з урахування заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, викладене у формі листа № 13654/0-6929/6-16 від 04.11.2016 «Про розгляд клопотання»;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 гектара на території Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області за межами населеного пункту та прийняти рішення відповідно до вимог ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач безпідставно відмовив їй у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, у зв'язку із відсутністю погодження Миколаївської міської ради щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Позивач вважає, що нормами Земельного кодексу України не передбачено такої підстави для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, а тому відповідач, прийнявши оскаржене рішення, порушив її право як громадянина України на отримання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що гарантоване ст.121 Земельного кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві та долучених документів, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях. Зміст яких полягає в наступному.

Відповідно до доручення Віце-прем'єр-міністра України від 08.10.2014 за №37732/0/1-14 та рішення колегії Держземаганства України №2/1 від 14.10.2014 ГУ Держгеокадастру у Львівській області при прийнятті рішення щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності зобов'язане враховувати обов'язковість погодження надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з органами місцевого самоврядування. Також, відповідач зазначає про те, що до повноважень органів місцевого самоврядування у галузі земельних відносин, згідно з положеннями ст.12 Земельного кодексу України та ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", належить, зокрема, підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

З цих підстав просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

ОСОБА_3 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекта землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га. у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Миколаївському міської ради Миколаївського району Львівської області, до якого долучила графічні матеріали із позначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

ГУ Держгеокадастру у Львівській області листом № 13654/0-6929/6-16 від 04.11.2016 «Про розгляд клопотання» відмовило позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки відсутнє погодження Миколаївської міської ради щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Мотивами відмови стало те, що Миколаївська міська рада не надала погодження щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Позивач не погоджуючись з відмовою в наданні дозволу, звернулась із позовом до суду про визнання її протиправною та зобов'язати вчинити дії.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Як передбачено п. є-1 ч. 1 ст. 15-1 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених ЗК України.

Статтею 122 ЗК України встановлено повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, а саме центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 цього ж Кодексу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з ч. 7 цієї ж статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, законодавцем визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні згаданого дозволу.

Наказом Держземагенства України від 15.10.2014 № 328 введено в дію рішення колегії Держземагенства України від 14.10.2014, в тому числі рішення №2/1.

Відповідно до рішення колегії Держземагенства України №2/1 начальникам головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою. Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. До запиту додавати копії клопотань та графічних матеріалів до них.

У запиті необхідно зазначати прохання до відповідного органу місцевого самоврядування протягом десяти календарних днів з дня отримання запиту письмово висловити позицію із зазначеного питання; інформувати орган місцевого самоврядування, що відсутність протягом зазначеного строку мотивованих заперечень є мовчазною згодою на надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою.

У разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання.

У разі якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин.

Підсумовуючи викладене слід зазначити, що підставою відмови заявнику можуть бути лише мотивовані заперечення органу місцевого самоврядування, які передбачені виключно законом (ч.7 ст.118 ЗК України) та які надійшли у десятиденний строк.

За відсутності мотивованих заперечень ГУ Держгеокадастру у Львівській області повинно забезпечити розгляд клопотання у встановленому порядку.

Відповідачем не надано доказів наявності заперечення Миколаївської міської ради щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою. Крім того, зі змісту спірного листа слідує, що орган місцевого самоврядування не надав погодження щодо надання такого дозволу, однак з цього приводу відсутні також і аргументовані заперечення Миколаївської міської ради.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин у справі суд дійшов висновку, що відповідачем не було дотримано критерію обґрунтованості при прийнятті оскаржуваного рішення, а тому суд вважає його протиправним. У зв'язку з цим, позовні вимоги ОСОБА_3 про скасування рішення ГУ Держгеокадастру у Львівській області, викладене у формі листа № 13654/0-6929/6-16 від 04.11.2016 «Про розгляд клопотання» є обґрунтованими та такими, що слід задовольнити.

Виходячи із положень пункту 10.3. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 № 7, обґрунтованості позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, суд дійшов переконання, що відповідача необхідно зобов'язати повторно розглянути та вирішити у встановленому законодавством порядку клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1282,20 гривень слід стягнути на її користь з відповідача за рахунок бюджетний асигнувань.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, викладене у формі листа № 13654/0-6929/6-16 від 04.11.2016 «Про розгляд клопотання».

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути та вирішити у встановленому законодавством порядку клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 гектара на території Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області за межами населеного пункту.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1282 (одну тисячу двісті вісімдесят дві) гривні 20 коп.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.І. Кузан

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.04.2017