Справа № 820/3559/16
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 р.Справа № 820/3559/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Яковенка М.М. , Старосуда М.І.

при секретарі судового засідання Жданюк А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідачів Книги Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2016р. по справі № 820/3559/16 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області про визнання протиправними та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати пп. 3.1 п. 3 Наказу ДФС України від 04.03.2016 № 205 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у січні 2016 року» щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із займаної посади першого заступника начальника Лозівської ОДПІ ; визнати протиправним та скасувати Наказ ДФС України № 79-ДС від 23.06.2016 «Про звільнення ОСОБА_1»; визнати протиправними дії Лозівської ОДПІ щодо внесення запису № 20 від 23.06.2016 до трудової книжки ОСОБА_1, серія НОМЕР_2, про звільнення за систематичне невиконання без поважних причин покладених на нього обов'язків відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України; поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий 30.08.2000 Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області, на посаді першого заступника начальника Лозівської ОДПІ з 23.06.2016; стягнути з Лозівської ОДПІ на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий 30.08.2000 Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області, середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, тобто з 23.06.2016 по день фактичного поновлення на посаді.

За наслідками розгляду справи, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2016 року по справі № 820/3559/16 адміністративний позов ОСОБА_1 частково задоволено: (т.2 а.с.89-97)

- скасовано пп. 3.1 п. 3 Наказу ДФС України від 04.03.2016 № 205 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у січні 2016 року» щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із займаної посади першого заступника начальника Лозівської ОДПІ ОСОБА_1;

- скасовано Наказ ДФС України № 79-ДС від 23.06.2016 «Про звільнення ОСОБА_1»;

- поновлено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий 30.08.2000 Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області, на посаді першого заступника начальника Лозівської ОДПІ з 23.06.2016 року;

- стягнуто з Лозівської ОДПІ на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий 30.08.2000 Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області, середній заробіток за весь час вимушеного прогулу;

- звернуто до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий 30.08.2000 Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області, на посаді першого заступника начальника Лозівської ОДПІ;

- звернуто до негайного виконання постанову суду в частині стягнення з Лозівської ОДПІ на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий 30.08.2000 Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області, грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено(т.2 а.с.89-97)

Відповідач-1, ДФС України, не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2016 року по справі № 820/3559/16 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. (т.2 а.с.106-108)

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначє, що вищевказана постанова суду першої інстанції незаконна та необґрунтована, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та з викладенням у постанові висновків, які не відповідають обставинам справи.

Позивач та представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечували та просили залишити її без задоволення.

Представник відповідачів підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Положеннями ч.1 ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції,

ОСОБА_1 наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.07.2013 № 1806-о був призначений в порядку переведення на посаду першого заступника начальника Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області.

В подальшому, наказом ДФС України від 16.07.2015 № 2122-0 позивач був призначений на посаду першого заступника начальника Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області та на нього було покладено виконання обов'язків начальника Лозівської ОДПІ.

04.03.2016 року ДФС України видано наказ № 205 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у січні 2016 року», відповідно до пп.3.1 п. 3 якого перший заступник начальника Лозівської ОДПІ ОСОБА_1 заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з займаної посади за неналежне виконання службових обов'язків, організацію роботи і контролю у січні 2016 року, що призвело до не відпрацювання підприємств з ознаками ризику, зокрема суб'єктів господарювання, які мають статус виробників сільськогосподарської продукції, чим порушено вимоги розпорядження № 288-р, та невжиття ефективних заходів, що дало змогу суб'єкту господарювання здійснювати реєстрацію податкових накладних на суму, що значно перевищує можливість обсягів реалізації, але враховуючи, що ОСОБА_1 перебуває у відпустці, питання про застосування дисциплінарного стягнення розглянути після його виходу на роботу (т.1 а.с.9-14).

При цьому, як підстави такого висновку вказано подання Головного управління ДФС у Харківській області (далі - ГУ ДФС у Харківській області) від 04.02.2016 року №774/8/20-4020-02-03 (вх. ДФС від 05.02.2016 року №20966/7) та пояснення ОСОБА_1 б/н.

23.06.2016 року ДФС України було видано наказ № 79-ДС «Про звільнення ОСОБА_1». (т.1 а.с.15)

Із змісту даного наказу вбачається, що відповідно до констатуючої частини і п.п. 3.1 п. 3 наказу ДФС від 04.03.2016 року № 205 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у січні 2016 року», враховуючи догану, оголошену наказом ДФС від 08.02.2016 року № 112 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у грудні 2015 року», за неналежні виконання службових обов'язків, організацію роботи і контролю у січні 2016 року, що призвело до не відпрацювання підприємств з ознаками ризику, зокрема, суб'єктів господарювання, які мають статус виробників сільськогосподарської продукції, чим порушено вимоги розпорядження ДФС від 18.09.2015 № 288-р «Про аналіз показників роботи суб'єктів господарювання-виробників та переробників сільськогосподарської продукції», керуючись ст.ст.147,148,149 Кодексу законів про працю України, відповідно до п. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України ОСОБА_1 звільнено з посади першого заступника начальника Лозівської ОДПІ за систематичне невиконання без поважних причин покладених на нього трудових обов'язків.

Підставою видання наказу зазначено наказ ДФС від 04.03.2016 року №205 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у січні 2016 року» та пояснення ОСОБА_1 б/н.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості положень пп. 3.1 п. 3 Наказу ДФС України від 04.03.2016 № 205 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у січні 2016 року» щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із займаної посади першого заступника начальника Лозівської ОДПІ ОСОБА_1

При цьому суд першої інстанції зазначив, що звільнення позивача було здійснено не за вказаними в акті службового розслідування від 15.03.2016 року №395/99-99-14-01-24 підставами.

Відмовляючи в задоволенні решти частини позовних вимог, суд першої інстанції вказав на їх передчасність.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

В силу ч.2 ст. 161 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Верховний суд України в постанові від 05.03.2012 у справі №21-42а12 висловив правову позицію у справах , пов»язаних з проходженням публічної служби, зокрема суд зазначив, що питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Законом України від 20.12.1990 №565-XII "Про міліцію", Законом України від 02.12.1990 №509-XII "Про державну податкову службу", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР. Тому, за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 17.02.2015 у справі №21-8а15.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, із змінами та доповненнями (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, як заходи дисциплінарного впливу можуть застосовуватись: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Згідно зі ст.30 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі: 1) порушення умов реалізації права на державну службу (стаття 4 цього Закону); 2) недотримання пов'язаних із проходженням державної служби вимог, передбачених статтями 16 і 16 1 цього Закону; 3) досягнення державним службовцем граничного віку проходження державної служби (стаття 23 цього Закону); 4) відставки державних службовців, які займають посади першої або другої категорії (стаття 31 цього Закону); 5) виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню державного службовця на державній службі (стаття 12 цього Закону); 6) відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Відповідно до Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 р. № 950, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування може бути проведено службове розслідування у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян.

За змістом пункту 10 Порядку за результатами розгляду керівник органу державної влади (посадова особа), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, приймає в десятиденний термін з дати надходження акта службового розслідування відповідне рішення, з яким ознайомлюється особа, стосовно якої проводилося службове розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.02.2016 року на виконання доручення до доповідної записки Департаменту моніторингу доходів та обліково-звітних систем від 16.02.2016 року від 16.02.2016 року №671/00-99-20007-02 та з метою дослідженн повноти виконання службових обов»язків заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 за період виконання обов»язків начальника ГУ ДФС у Харківській області та першим заступником начальника Лозівської ОДП ОСОБА_1 за період с виконання обов»зків начальника Лозівської ОДПІ при відпрацюванні окремих ризикових суб»єктів господарювання, зокрема приватного підприємства імені Куйбишева головою ДФС України призначено проведення службового розслідування з 18.02.2016 року по 15.03.2016 року стосовно зазначених посадових осіб та зокрема позивача.

Відповідно до висновків даного акту від 15.03.2016 року (а.с.135-223), за результатами службового розслідування пропонується, зокрема, визнати незадовільною організацію роботи Лозівської ОДПІ в частині, виконання доручень ДФС та ГУ ДФС у Харківській області щодо недопущення неправомірної реєстрації податкових накладних в СРПН ризиковими сільськогосподарськими підприємствами та неналежного їх відпрацювання, а також рекомендувати керівництву ДФС, при розгляді питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності на підставі п.п. 3.1 п 3 наказу ДФС від 04.03.2016 № 205 "Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у січні 2016 року", визнати недоцільним перебування на займаній посаді та звільнити на підставі п. З ст. 40, ст.147 КЗпП України першого заступника начальника Лозівської ОДПІ ОСОБА_1, за систематичне невиконання службових обов'язків, за час виконання обов'язків начальника Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, невжиття дієвих заходів для ефективної організації роботи з відпрацювання суб'єктів господарювання, задіяних у схемах руху сумнівного податкового кредиту з ПДВ, належного контролю за виконанням доручень ДФС та ГУ ДФС у Харківській області, при відпрацюванні суб'єктів господарювання виробників та переробників сільськогосподарської продукції, в тому числі, ПСП імені "Куйбишева", що призвело до розповсюдження по ланцюгу постачання неправомірно сформованого податкового кредиту на загальну суму 53,7 млн. гривень.

04.03.2016 року , тобто ще до закінчення службового розслідуванн , ДФС України видано оскаржуваний наказ № 205 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у січні 2016 року», відповідно до пп.3.1 п. 3 якого перший заступник начальника Лозівської ОДПІ ОСОБА_1 заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з займаної посади за неналежне виконання службових обов'язків, організацію роботи і контролю у січні 2016 року, що призвело до не відпрацювання підприємств з ознаками ризику, зокрема суб'єктів господарювання, які мають статус виробників сільськогосподарської продукції, чим порушено вимоги розпорядження № 288-р, та невжиття ефективних заходів, що дало змогу суб'єкту господарювання здійснювати реєстрацію податкових накладних на суму, що значно перевищує можливість обсягів реалізації, але враховуючи, що ОСОБА_1 перебуває у відпустці, питання про застосування дисциплінарного стягнення розглянути після його виходу на роботу (т.1 а.с.9-14).

Як на підстави такого висновку вказано подання Головного управління ДФС у Харківській області (далі - ГУ ДФС у Харківській області) від 04.02.2016 року №774/8/20-4020-02-03 (вх. ДФС від 05.02.2016 року №20966/7) та пояснення ОСОБА_1 б/н.

Наказом ДФС України від 23.06.2016 року № 79-ДС «Про звільнення ОСОБА_1» позивача звільнено з посади першого заступника начальника Лозівської ОДПІ за систематичне невиконання без поважних причин, покладених на нього трудових обов'язків, відповідно до п. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

При цьому, систематичність невиконання без поважних причин покладених на позивача трудових обов'язків підтверджується також наказом ДФС від 08.02.2016 року №112 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у грудні 2015 року» ( за час виконання обов»зків начальника Лозівської ОДПІ), яким до позивача було застосовано догану за неналежне виконання службових обов'язків, організацію роботи і контролю (т.1 а.с.125-126).

Приписами п.3 ст.40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Положеннями ч.1 ст.147 КЗпП України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до ст.147-1 КЗпП України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно із ст.148 КЗпП України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Положеннями ст.149 КЗпП України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення; за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення; при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника; стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», із змінами і доповненнями, (далі Постанова Пленуму ВСУ №9) при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю.

Згідно із п.22 Постанови Пленуму ВСУ №9 у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Зі змісту наказу ДФС України від 23.06.2016 року № 79-ДС «Про звільнення ОСОБА_1» (т.1 а.с.15) вбачається, що підставою видання наказу був наказ ДФС від 04.03.2016 року №205 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у січні 2016 року» (т.1 а.с.9-14).

При цьому, як вже зазначалося, однією із підстав для вказівки у пп. 3.1 п. 3 наказу ДФС України від 04.03.2016 року № 205 "Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у січні 2016 року" про необхідність притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності слугувало подання ГУ ДФС у Харківській області від 04.02.2016 року №774/8/20-4020-02-03 (вх. ДФС від 05.02.2016 року №20966/7).

Так, у поданні ГУ ДФС у Харківській області від 04.02.2016 року №774/8/20-40-20-02-03 зазначено, що підсумки роботи за 2015 рік свідчать про незадовільний стан організації роботи щодо загального збору та у розрізі податків до державного та місцевого бюджетів. З посиланням на щомісячні показники протягом 2015 року вказано на неповне виконання індикативних показників зі збору до загального фонду Державного бюджету, збору податку на додану вартість, індикативів до Місцевого бюджету, мобілізування податку на додану вартість, не забезпечення виконання індикативного показника з рентної плати за користування надрами до державного бюджету від рівня доведених наказами показників. Також вказано на незадовільність організації роботи щодо відпрацювання ризикових підприємств, задіяних у формуванні схемного кредиту доведених до Лозівської ОДПІ на відпрацювання розпорядженням ДФС України від 18.09.2015 року №288-р "Про аналіз показників роботи суб'єктів господарювання - виробників-переробників сільськогосподарської продукції" та відповідними листами ДФС. На день складення поданням залишаються невідпрацьованими п'ять підприємств. Крім того, вжиті в.о. начальника заходи з дослідження реальності господарської діяльності ПСП імені Куйбишева виявились неефективними, що дало змогу платнику здійснювати реєстрацію податкових накладних на суму, що значно перевищує можливість обсягів реалізації.

Судовим розглядом встановлено, що невиконання індикативних показників з рентної плати за користування надрами до Державного бюджету у червні, серпні, листопаді 2015 року обумовлено наданням розстрочення поточних зобов'язань з рентної плати за користування надрами до Державного бюджету ТОВ "Надрагеоцентр".

При цьому у січні 2016 року з врахуванням наказу ГУ ДФС України в Харківській області від 09.02.2016 року №282 "Про уточнення індикативних показників доходів на 1 квартал 2016 року" та доведеного до контролюючого органу уточненого індикативного показника Лозівською ОДПІ забезпечено виконання фактично у 101,0 %.

Також судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що до Лозівської ОДПІ доводилось завдання щодо скорочення податкового боргу до місцевого бюджету без банкрутів та пені, що і було здійснено контролюючим органом, натомість як протягом 2015 року індикативних показників щодо зменшення податкового боргу до місцевого бюджету доведено не було.

Щодо не відпрацювання сільськогосподарських виробників у кількості п'яти підприємств на 27,2 млн грн за розпорядженням ДФС від 18.09.2015 рок №288-р "Про аналіз показників роботи суб'єктів господарювання - виробників та переробників сільськогосподарської продукції", колегією суддів встановлено, що відпрацювання вказаних підприємств здійснювалось Лозівською ОДПІ в розумінні змін внесених до Податкового кодексу та накладеного мораторію на проведення перевірок на підприємствах, де валовий дохід за попередній рік не перевищує 20,0 млн.грн.

При цьому, в матеріалах справи міститься лист Лозівської ОДПІ "Про відпрацювання сільськогосподарських виробників" за підписом в.о. начальника ОСОБА_1 з додатками та інформаційно-аналітичними довідками (т.1 а.с.155-177), із змісту яких вбачається здійснення відпрацювання відповідних підприємств.

В той же час відповідно до рекомендацій щодо поглибленого аналізу показників діяльності та подальшого відпрацювання податкових ризиків суб'єктів господарювання. які використовують спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства (відповідно до ст. 209 Податкового кодексу України) відповідно до розпорядження ДФС від 18.09.2015 року №288-р ризик вважається відпрацьованим за умови, якщо: за результатами відпрацювання підтверджено реальність здійснення операції; платник податку подав уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість на збільшення податкових зобов'язань по загальній декларації з відповідним зменшенням по скороченій декларації з ПДВ та збільшенням ПДВ до сплати в бюджет; СГ анульовано реєстрацію як платника ПДВ або виключено з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування з подальшим проведенням КПР чи самостійним уточненням показників звітності; за результатами КПР донараховано та сплачено до бюджету суму податків, зборів, або зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування тощо.

Таким чином, наявними в матеріалах справи документами спростовується твердження відповідача-1 щодо невідпрацювання відповідних підприємств.

Стосовно зазначеного в поданні від 04.02.2016 року №774/8/20-40-20-02-03 неналежного здійснення в.о.начальника Лозівської ОДПІ ОСОБА_1 організації роботи щодо упередження формування і розповсюдження схемного кредиту та з дослідження реальності господарської діяльності ПСП імені Куйбишева, колегія суддів зазначає наступне.

В матеріалах справи містяться належним чином завірені копії документів на підтвердження здійснення позивачем належного виконання покладених на нього трудових обов'язків при відпрацюванні ПСП імені Куйбишева, в тому числі щодо встановлення місцезнаходження підприємства, надання пояснень тощо. (т.2 а.с.4-76)

Лозівською ОДПІ листом від 24.12.2015 року направлено на адресу робочої групи ГУ ДФС у Харківській області запит щодо розгляду господарської діяльності ПСП ім.Куйбишева та 29.12.2015 року отримано відповідь: "Лозівській ОДПІ відпрацювати підприємство ПСП імені Куйбишева в рамках чинного законодавства".

Враховуючи вказане та у зв'язку з відсутністю у контролюючого органу передбачених законом підстав для відмови, Лозівською ОДПІ підписано направлений підприємством договір про визнання електронної звітності.

Після підписання вказаного договору про визнання податкової звітності платником здійснено реєстрацію податкових накладних на суму, що значно перевищує можливість обсягів реалізації та не відповідає зареєстрованим видам діяльності. У зв'язку з зазначеним 03.02.2016 року Лозівською ОДПІ в односторонньому порядку було розірвано договір про визнання електронної звітності та продовжено здійснення заходів направлених на відпрацювання підприємства.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2016 року, якою залишено без задоволення апеляційну скаргу Лозівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2016р. по справі №820/2787/16 без змін. Даними судовими рішеннями визнано протиправним і скасовано рішення Лозівської ОДПІ від 11.04.2016 року № 1/20-27-12-31 про виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування; зобов'язано Лозівську ОДПІ поновити (включити) з дати виключення - 01.01.2016 року - в Реєстрі суб'єктів спеціального режиму оподаткування запис про реєстрацію Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Куйбишева як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість та поновити дію спеціального свідоцтва Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Куйбишева.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог позивача, жодні доводи апеляційної скарги апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Положеннями ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

За приписами ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.159, 160, 167, 195, 196,198, 200, 205, 206, 209, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2016р. по справі № 820/3559/16 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 10 квітня 2017 року.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Яковенко М.М. Старосуд М.І.