Справа № 643/3155/17
Суддя: Горбунова Я. М.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/3155/17
Провадження № 2-а/643/196/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2017 р. м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Горбунова Я.М. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій не законними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 06.12.2016 року звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати протокол Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова від 04.01.2017 року про відмову ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії з 07.10.2009 року, зобов'язати УПФУ в Московському районі м. Харкова поновити з 07.10.2009 року та виплачувати в подальшому пенсію ОСОБА_1 з урахуванням всіх підвищень, перерахунків та розміру мінімальної пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

29.03.2017 року відповідач надав до суду заперечення проти позову та просив відмовити в задоволенні позову.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, до виїзду за кордон мешкав за адресою АДРЕСА_1 та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон України № 1058-ІV), але після виїзду на постійне місце проживання до Ізраїлю в жовтні 1994 року виплату пенсії позивачу було припинено.

04 березня 2016 року позивач через свого представника за довіреністю звернувся до управління ПФУ в Московському районі м.Харкова із заявою про поновлення виплати раніше призначеної пенсії у зв'язку з прийняттям Конституційним Судом України Рішення від 7 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 (далі - Рішення № 25-рп/2009) щодо неконституційності положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України № 1058-ІV. Проте відповідач у своїй відповіді від 15.03.2016 відмовив в поновленні пенсії позивачу тому, що архівна пенсійна справа відсутня, оскільки до 01.03.2001 року функції призначення та перерахунку пенсії знаходились в повноваженні органів соціального захисту населення, і представником ОСОБА_1 не було подано до управління оригіналу паспорта пенсіонера. Також у своїй відповіді УПФУ посилалося на неправомірність подання документів про поновлення виплати пенсії не особисто, а через представника. Не погодившись із відмовою в поновленні пенсії ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2016 року визнано дії УПФУ в Московському районі м.Харкова протиправними, щодо відмови у поновленні виплати пенсії за віком з підстав зазначених у листі УПФУ в Московському районі м.Харкова від 15.03.2016 року №142/Б-3 та зобов'язано УПФУ в Московському районі м.Харкова повторно розглянути заяву від 04.03.2016 року про поновлення виплати пенсії, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення (а.с.15,16).

Протоколом УПФУ в Московькому районі м.Харкова від 04.01.2017 року ОСОБА_1 відмовлено в поновленні пенсії в зв'язку з відсутністю необхідних документів, а саме паспорта громадянина України (а.с.13,14), крім того зазначено, що в розпорядженні УПФУ в Московському районі м.Харкова відсутня пенсійна справа ОСОБА_1

Надаючи оцінку правомірності відмови УПФУ суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Таким чином, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1.5 Порядку № 22-1 в редакції постанови від 30.07.2015 р. № 13-2 встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім'ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії

Відповідно до п. 2.8 Порядку № 22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Дійсно, п. 2.9 Порядку № 22-1 визначено, що особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Аналізуючи приведені положення Порядку № 22-1, суд приходить до висновку про наявність у особи, яка звертається за поновленням пенсії та проживає за межами України, право на звернення до органу ПФУ через представника за умови наявності у такого представника відповідних повноважень.

Щодо посилання відповідача на відсутність в УПФУ в Московському районі м. Харкова пенсійної справи ОСОБА_1, оскільки до 01.03.2001 року функції призначення та перерахунків пенсії знаходилися у повноваженні органів соціального захисту населення, а саме в управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради, суд зазначає наступне.

Статтею першої та другою Закону України від 22 грудня 1998 року № 329-XIV «Про проведення у Львівській області експерименту з призначення пенсій органами Пенсійного фонду України» передбачено проведення у Львівській області протягом 1999 року експеримент з призначення пенсій органами Пенсійного фонду України. Пенсії у Львівській області на період проведення експерименту призначаються районними, міськими і районними у містах відділами Пенсійного фонду України.

Разом з тим, Законом України від 21 вересня 2000 року № 1980-III «Про внесення змін до Закону України «Про проведення у Львівській області експерименту з призначення пенсій органами Пенсійного фонду України» до зазначеного вище закону внесено зміни та встановлено, що у назві та тексті Закону слова "Львівській області" замінити словами "Автономній Республіці Крим, Дніпропетровській, Донецькій, Закарпатській, Київській, Львівській, Миколаївській, Полтавській, Харківській, Хмельницькій областях та місті Києві" та змінено період проведення експерименту.

У зв'язку з прийняттям Закону № 1980 постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 р. № 1828 «Про забезпечення проведення експерименту з призначення пенсій органами Пенсійного фонду у Автономній Республіці Крим, Дніпропетровській, Донецькій, Закарпатській, Київській, Львівській, Миколаївській, Полтавській, Харківській, Хмельницькій областях та м. Києві» затверджено Положення про порядок проведення експерименту в Автономній Республіці Крим, Дніпропетровській, Донецькій, Закарпатській, Київській, Львівській, Миколаївській, Полтавській, Харківській, Хмельницькій областях та м. Києві з призначення пенсій органами Пенсійного фонду (далі Положення).

Пунктом третім Постанови №1828 передбачено, що Міністерство праці та соціальної політики мало: забезпечити проведення органами праці та соціального захисту населення інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків і здійснення їх передачі органам Пенсійного фонду в регіонах, у яких проводиться експеримент згідно з цією постановою; взаємодіяти з органами Пенсійного фонду з питань практичного застосування та вдосконалення нормативно-правових актів про пенсійне забезпечення; забезпечити до 31 грудня поточного року розмежування бази даних по пенсіях для органів Пенсійного фонду та по державній грошовій допомозі, грошових компенсаціях і надбавках до пенсій, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення», які фінансуються не за рахунок коштів Пенсійного фонду.

При цьому, відповідно до Положення встановлено, що під час проведення експерименту органи Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, Дніпропетровській, Донецькій, Закарпатській, Київській, Львівській, Миколаївській, Полтавській, Харківській, Хмельницькій областях та м. Києві крім покладених на них функцій виконують функції органів праці та соціального захисту населення з призначення пенсій.

До функцій органів Пенсійного фонду передаються такі питання пенсійного забезпечення: призначення та перерахунок всіх видів пенсій; підтвердження трудового стажу; видача пенсійних посвідчень; виплата пенсій (нарахування, облік нарахованих та виплачених сум, підготовка виплатних документів); виплата недоодержаної пенсії у зв'язку із смертю пенсіонера; виплата допомоги на поховання.

Передача функцій від органів праці та соціального захисту населення до органів Пенсійного фонду здійснюється згідно із затвердженими графіками в такому порядку: органи праці та соціального захисту населення: проводять інвентаризацію пенсійних справ та особових рахунків; здійснюють передачу пенсійних справ та особових рахунків, про що складається відповідний акт, надають на вимогу органів Пенсійного фонду в 5-денний термін архівні пенсійні справи, які залишилися в органів праці та соціального захисту населення, інші матеріали. А органи Пенсійного фонду, в свою чергу, приймають від органів праці та соціального захисту населення пенсійні справи, особові рахунки та технічні засоби, проводять призначення пенсій з використанням даних персоніфікованого обліку відомостей у системі обов'язкового державного пенсійного страхування тощо.

Таким чином, суд звертає увагу на ту обставину, що зазначеними вище нормативно-правовими актами чітко встановлена процедура передачі пенсійних справ від органів праці та соціального захисту населення до органів Пенсійного фонду.

Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.11, 72, 86, 158-163, 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати протокол Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова від 04.01.2017 року про відмову ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії з 07.10.2009 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова поновити з 07.10.2009 року та виплачувати в подальшому пенсію ОСОБА_1 з урахуванням всіх підвищень, перерахунків та розміру мінімальної пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

На постанову можу бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а у разі прийняття постанови у письмовому провадження апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя : Горбунова Я.М.