Справа № 805/672/17-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2017 р. Справа №805/672/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:12 година 45 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.

за участю секретаря судового засідання Проніна Д.С.

представника позивача не зявився

представника відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області до Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

встановив:

24 січня 2017 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області (далі позивач або УПФУ) до публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Торецька» (далі відповідач або ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська»), в якому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, за період з 01 червня 2016 року по 31 грудня 2016 року у сумі 474 235,59 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» є страхувальником і щомісяця має відшкодовувати суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах його колишнім працівникам.

На час звернення до суду ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» мало заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, яка утворилася за червень-грудень 2016 року і становила 474 235,59 грн.

Посилаючись на п. п. 6.4, 6.8 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі Інструкція № 21-1), ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі ОСОБА_1 № 1788), позивач просив задовольнити позов (том 1 а.с. 3-4).

Доводячи правомірність зарахування УПФУ сплачених відповідачем коштів для погашення існуючої заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення, позивач зазначив таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі ОСОБА_1 № 1058) страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі ОСОБА_1 № 400/97-ВР) для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, обєктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На цих підставах позивач стверджував, що фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій є збором на обовязкове державне пенсійне страхування, який входить в поняття «страхового внеску» в розумінні ст. 1 Закону № 1058.

Зарахування платежів фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій проводиться згідно з Порядком ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 жовтня 2010 року за № 988/18283 (далі Порядок № 21-2).

Відповідно до п. 5.4 Порядку № 21-2 операції здійснюються в картках особових рахунків платників у хронологічному порядку. Облік надходження сум платежів у картках особових рахунків платників здійснюється в порядку календарної черговості настання строків сплати відповідних сум платежів.

УПФУ відзначало, що при перерахуванні коштів по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» в платіжних дорученнях вказує місяць, в якому проводиться перерахування.

Станом на 01 червня 2016 року у ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» існувала заборгованість у сумі 487 536,78 грн., за період з червня по грудень 2016 року утворилася заборгованість у сумі 474 235,59 грн.

УПФУ вказувало, що кошти, сплачені ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» в період з 01 червня 2016 року по 31 грудня 2016 року, зараховані в рахунок погашення вже існуючої заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення. Всього за період червень-грудень 2016 року відповідачем сплачено 487 536,78 грн.

Таким чином, з урахуванням наявної станом на 01 червня 2016 року заборгованості, сплачених та нарахованих сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» за період з 01 червня 2016 року по 31 грудня 2016 року на час звернення до суду сума заборгованості складала 474 235,59 грн. (том 1 а.с. 89).

28 березня 2017 року через канцелярію суду позивач надав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, за період з 01 серпня 2016 року по 31 грудня 2016 року у сумі 306 099,10 грн. (том 3 а.с. 199)

03 квітня 2017 року через канцелярію суду позивач надав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, за період з 01 вересня 2016 року по 31 грудня 2016 року у сумі 214 879,16 грн.

Заява про зменшення позовних вимог мотивована тим, що у січні-березні 2017 року ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» частково сплатила заборгованість, стягнення якої є предметом спору. Як наслідок, станом на 01 квітня 2017 року за період вересень-грудень 2016 року заборгованість становить 214 879,16 грн. (том 3 а.с. 211).

Відповідач ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» позовні вимоги в повному обсязі не визнало, надало письмові заперечення, сутність яких полягала у наступному.

Відповідач стверджував, що станом на 15 лютого 2017 року ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» сплатило заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсії на суму 345 822,80 грн., в тому числі: 73 979,55 грн. за липень 2016 року; 69 735,57 грн. за серпень 2016 року; 66 640,39 грн. за вересень 2016 року; 66 677,33 грн. за листопад 2016 року; 68 789,96 грн. за грудень 2016 року.

Відповідач вказував на те, що УПФУ безпідставно змінювало призначення платежу та зараховувало отримані кошти в рахунок погашення заборгованості попередніх періодів, що суперечить правовому висновку Верхового ОСОБА_2 України, викладеному у постанові від 02 червня 2015 року у справі № 21-166а15.

Протиправність таких дій позивача підтверджена постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року в адміністративній справі № 805/2412/16-а (том 1 а.с. 52-53, 59-60).

Про дату, час і місце судового розгляду сторони повідомлені належним чином з дотриманням вимог ст.ст. 33-36, 38 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Сторони явку своїх представників до судового засідання не забезпечили.

Через канцелярію суду позивач надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

З урахуванням наведеного та на підставі ч. 4 ст. 122, ч. 4 ст. 128 КАС України справа розглянута за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З'ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» (ідентифікаційний код 00176495) зареєстроване як юридична особа 09 квітня 2002 року, про що 19 грудня 2005 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис за номером 1 000165; в стані припинення не перебуває.

ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» є правонаступником всіх прав та обовязків державного відкритого акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» дочірнього підприємства відкритого акціонерного товариства «Державна холдингова компанія «Донбасвуглезбагачення» (ідентифікаційний код 00176495), про що свідчать п. п. 1.1., 1.2., 2.1. статуту ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська», затвердженого загальними зборами акціонерів 27 червня 2013 року (протокол № 2) (том 1 а.с. 66-70).

Належні та допустимі докази на підтвердження факту перейменування ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» на ПАТ «ЦЗФ «Торецька» суду не надані.

Отже вірне повне найменування відповідача публічне акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська».

Як страхувальник ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» перебуває на обліку в УПФУ за реєстраційним номером 05-13-01-0003.

Ці обставини встановлені на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21 січня 2017 року № НОМЕР_1 (том 1 а.с. 7-8), відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 1 а.с. 41-43), витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08 лютого 2017 року № 22605502 (том 1 а.с. 61-65),

Колишні працівники ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_2, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65 перебувають на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримують пенсію за віком, призначену на пільгових умовах за Списком № 2, що підтверджено протоколами (розпорядженнями) про призначення пенсії та виданими відповідачем довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (том 1 а.с. 92-93, 98-99, 108-109, 118-119, 128-129, 138-139, 145-146, 155-156, 165-166, 175-176, 182-183, 191-192, 201-202, 211-212, 221-222, 231-232, 241-242, том 2 а.с. 1-2, 8-9, 18-19, 28-29, 38-39, 45-46, 55-56, 65-66, 72-73, 82-83, 89-90, 99-100, 109-110, 119-121, 128-129, 134-135, 141-142, 151-152, 158-159, 165-166, 175-176, 185-186, 192-193, 202-203, 212-213, 219-220, 229-230, 239-240, 246-247, том 3 а.с. 6-7, 16-17, 26-27, 36-37, 43а-43, 52-53, 62-63, 73-74, 83-84, 93-94, 103-104, 113-115, 121-122, 129-130, 139-140, 149-151, 160-161, 170-171, 180-181, 187-188).

В червні-грудні 2016 року органи Пенсійного фонду України здійснювали нарахування та виплату пенсії згаданим вище особам, про що свідчать платіжні доручення, довідки про розмір пенсії та відривні талони (том 1 а.с. 91, 94-97, 100-107, 110-117, 120-127, 130-137, 140-144, 147-154, 157-164, 167-174, 177-181, 184-190, 193-200, 203-210, 213-220, 223-230, 233-240, 243-250, том 2 а.с. 3-7, 10-17, 20-27, 30-37, 40-44, 47-54, 57-64, 67-71, 74-81, 84-88, 91-98, 101-108, 111-118, 122-127, 130-133, 136-140, 143-150, 153-157, 160-164, 167-174, 177-184, 187-191, 194-201, 204-211, 214-218, 221-228, 231-238, 241-245, 248-250, том 3 а.с. 1-5, 8-15, 18-25, 28-35, 38-42, 44-51, 54-61, 64-72, 75-82, 85-92, 95-102, 105-112, 116-120, 123-128, 131-138, 141-148, 152-159, 162-169, 172-179, 182-186, 189-196).

Впродовж спірного періоду органи Пенсійного фонду України складали розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених колишнім працівникам ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах згідно з п. п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а УПФУ надсилало їх на адресу відповідача (том 1 а.с. 10-11, 13-14, 16-17, 19-20, 23-24, 26-27).

Разом з розрахунками УПФУ направило на адресу ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська»:

- повідомлення від 03 червня 2016 року № 3795/03, відповідно до якого сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, у червні 2016 року становила 73 979,55 грн. (том 1 а.с. 12);

- повідомлення від 04 липня 2016 року № 4452/04, відповідно до якого сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, у липні 2016 року становила 67 505,51 грн. (том 1 а.с. 15);

- повідомлення від 03 серпня 2016 року № 5426/04, згідно з яким сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, у серпні 2016 року становила 69 735,57 грн. (том 1 а.с. 18);

- повідомлення від 02 вересня 2016 року № 6337/04, відповідно до якого сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, у вересні 2016 року становила 66 640,39 грн. (том 1 а.с. 21);

- повідомлення від 03 жовтня 2016 року № 7346/04, згідно з якою сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, у жовтні 2016 року становила 66 640,39 грн. (том 1 а.с. 22);

- повідомлення від 03 листопада 2016 року № 8530/04, відповідно до якого сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, у листопаді 2016 року становила 66 677,33 грн. (том 1 а.с. 25);

- повідомлення від 07 грудня 2016 року № 9691/04, згідно з яким сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, у грудні 2016 року становила 68 789,96 грн. (том 1 а.с. 28).

ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» отримало ці розрахунки та повідомлення, про що свідчать підписи посадових осіб відповідача на повідомленнях.

Докази оскарження страхувальником цих розрахунків суду не надані.

Судом встановлено, що платіжним дорученням:

- від 29 грудня 2016 року № 636 ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» перерахувало на користь УПФУ 68 789,96 грн. з призначенням платежу «*;101;00176495; Перечисляются льготные пенсии за 12.16, без НДС» (том 1 а.с. 54);

- від 30 листопада 2016 року № 576 ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» перерахувало на користь УПФУ 66 677,33 грн. з призначенням платежу «*;101;00176495; Перечисляются льготные пенсии за 11.16, без НДС» (том 1 а.с. 55);

- платіжним дорученням від 30 вересня 2016 року № 530 ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» перерахувало на користь УПФУ 66 640,39 грн. з призначенням платежу «*;101;00176495; Перечисляются льготные пенсии за 09.16, без НДС» (том 1 а.с. 56);

- платіжним дорученням від 30 серпня 2016 року № 484 ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» перерахувало на користь УПФУ 69 735,57 грн. з призначенням платежу «*;101;00176495; Перечисляются льготные пенсии за 08.16, без НДС» (том 1 а.с. 57);

- платіжним дорученням від 29 липня 2016 року № 443 ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» перерахувало на користь УПФУ 73 979,55 грн. «*;101;00176495; Перечисляются льготные пенсии за 07.16, без НДС» (том 1 а.с. 58).

Відомості, які містяться у картці особового рахунку ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2, свідчать про наступне:

Станом на 01 червня 2016 року існувала недоїмка у сумі 487 536,78 грн.

02 червня 2016 року зараховано 40 207,09 грн., недоїмка зменшена до 447 329,69 грн.

24 червня 2016 року зараховано 40 207,09 грн., недоїмка зменшена до 407 122,60 грн.

25 червня 2016 року нарахована сума відшкодування за червень 2016 року у сумі 98 866,64 грн., недоїмка збільшена до 505 989,24 грн.

25 липня 2016 року нарахована сума відшкодування за липень 2016 року у сумі 92 392,60 грн., недоїмка збільшена до 598 381,84 грн.

29 липня 2016 року зараховано 40 207,09 грн., недоїмка зменшена до 558 174,75 грн.

29 липня 2016 року зараховано 73 979,55 грн., недоїмка зменшена до 484 195,20 грн.

25 серпня 2016 року нарахована сума відшкодування за серпень 2016 року у сумі 94 622,66 грн., недоїмка збільшена до 578 817,86 грн.

30 серпня 2016 року зараховано 69 735,57 грн., недоїмка зменшена до 509 082,29 грн.

01 вересня 2016 року зараховано 40 207,09 грн., недоїмка зменшена до 468 875,20 грн.

25 вересня 2016 року нарахована сума відшкодування за вересень 2016 року 91 527,48 грн., недоїмка збільшена до 560 402,68 грн.

30 вересня 2016 року зараховано 40 207,09 грн., недоїмка зменшена до 520 195,59 грн.

30 вересня 2016 року зараховано 66 640,39 грн., недоїмка зменшена до 453 555,20 грн.

25 жовтня 2016 року нарахована сума відшкодування за жовтень 2016 року 91 527,48 грн., недоїмка збільшена до 545 082,68 грн.

25 листопада 2016 року нарахована сума відшкодування за листопад 2016 року 91 564,42 грн., недоїмка збільшена до 636 647,10 грн.

30 листопада 2016 року зараховано 9 987,09 грн., недоїмка зменшена до 626 660,01 грн.

30 листопада 2016 року зараховано 9 987,09 грн., недоїмка зменшена до 616 672,92 грн.

30 листопада 2016 року зараховано 14 900,00 грн., недоїмка зменшена до 601 772,92 грн.

30 листопада 2016 року зараховано 14 900,00 грн., недоїмка зменшена до 586 872,92 грн.

30 листопада 2016 року зараховано 15 320,00 грн., недоїмка зменшена до 571 552,92 грн.

30 листопада 2016 року зараховано 15 320,00 грн., недоїмка зменшена до 556 232,92 грн.

30 листопада 2016 року зараховано 66 677,33 грн., недоїмка зменшена до 489 555,59 грн.

25 грудня 2016 року нарахована сума відшкодування за грудень 2016 року 93 677,05 грн., недоїмка збільшена до 583 232,64 грн.

29 грудня 2016 року зараховано 9 987,09 грн., недоїмка зменшена до 573 245,55 грн.

29 грудня 2016 року зараховано 14 900,00 грн., недоїмка зменшена до 558 345,55 грн.

29 грудня 2016 року зараховано 15 320,00 грн., недоїмка зменшена до 543 025,55 грн.

29 грудня 2016 року зараховано 68 789,96 грн., недоїмка зменшена до 474 235,59 грн. (том 1 а.с. 30).

Станом на 01 січня 2017 року недоїмка становила 474 235,59 грн.

25 січня 2017 року нарахована сума відшкодування за січень 2017 року 93 279,40 грн., недоїмка збільшена до 567 514,99 грн.

31 січня 2017 року зараховано 9 987,09 грн., недоїмка зменшена до 557 527,90 грн.

31 січня 2017 року зараховано 14 900,00 грн., недоїмка зменшена до 542 627,90 грн.

31 січня 2017 року зараховано 15 320,00 грн., недоїмка зменшена до 527 307,90 грн.

31 січня 2017 року зараховано 66 592,31 грн., недоїмка зменшена до 460 715,59 грн.

25 лютого 2017 року нарахована сума відшкодування за лютий 2017 року 93 991,27 грн., недоїмка збільшена до 554 706,86 грн.

28 лютого 2017 року зараховано 14 900,00 грн., недоїмка зменшена до 539 806,86 грн.

28 лютого 2017 року зараховано 1 800,00 грн., недоїмка зменшена до 538 006,86 грн.

28 лютого 2017 року зараховано 9 987,09 грн., недоїмка зменшена до 528 019,77 грн.

28 лютого 2017 року зараховано 15 320,00 грн., недоїмка зменшена до 512 699,77 грн.

28 лютого 2017 року зараховано 69 104,18 грн., недоїмка зменшена до 443 595,59 грн. (том 3 а.с. 200).

25 березня 2017 року нарахована сума відшкодування за березень 2017 року 103 787,03 грн., недоїмка збільшена до 544 382,62 грн.

30 березня 2017 року зараховано 9 987,09 грн., недоїмка зменшена до 534 395,53 грн.

30 березня 2017 року зараховано 75 899,94 грн., недоїмка зменшена до 458 435,39 грн.

30 березня 2017 року зараховано 14 900,00 грн., недоїмка зменшена до 443 595,59 грн.

30 березня 2017 року зараховано 15 320,00 грн., недоїмка зменшена до 428 275,59 грн. (том 3 а.с. 212-214).

За розрахунком УПФУ, проведеним на час звернення до суду, ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» за червень 2016 року мало відшкодувати 73 979,55 грн., фактично сплачено 5 733,11 грн; сума боргу наростаючим підсумком 68 246,44 грн; за липень 2016 року мало відшкодувати 67 505,51 грн., фактично сплачено 0,00 грн., сума боргу наростаючим підсумком 135 751,95 грн; за серпень 2016 року мало відшкодувати 69 735,57 грн., фактично сплачено 0,00 грн., сума боргу наростаючим підсумком 205 487,52 грн.; за вересень 2016 року мало відшкодувати 66 640,39 грн., фактично сплачено 0,00 грн., сума боргу наростаючим підсумком 272 127,91 грн.; за жовтень 2016 року мало відшкодувати 66 640,39 грн., фактично сплачено 0,00 грн., сума боргу наростаючим підсумком 338 768,30 грн.; за листопад 2016 року мало відшкодувати 66 677,33 грн., фактично сплачено 0,00 грн., сума боргу наростаючим підсумком 405 445,63 грн.; за грудень 2016 року мало відшкодувати 68 789,96 грн., фактично сплачено 0,00 грн., сума боргу наростаючим підсумком 474 235,59 грн. (том 1 а.с. 29).

З урахуванням здійснених ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» впродовж січня-березня 2017 року платежів, УПФУ зазначило, що сума відшкодування за вересень 2016 року становить 66 640,39 грн., фактично сплачено 53 868,91 грн., сума боргу наростаючим підсумком 12 771,48 грн., сума відшкодування за жовтень 2016 року становить 66 640,39 грн., фактично сплачено 0,00 грн., сума боргу наростаючим підсумком 79 411,87 грн., сума відшкодування за листопад 2016 року становить 66 677,33 грн., фактично сплачено 0,00 грн., сум боргу наростаючим підсумком 146 089,20 грн., сума відшкодування за грудень 2016 року становить 68 789,96 грн., фактично сплачено 0,00 грн., сума боргу наростаючим підсумком 214 879,16 грн. (том 3 а.с. 201, 215).

Докази, які б спростовували наведені вище обставини, суду не надані.

З приводу дотримання позивачем строку звернення до суду, суд відзначає наступне.

Ч. 1 ст. 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі ОСОБА_1 № 1058) підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція) підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до ПФУ зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи ПФУ повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

ОСОБА_2 фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

П. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі ОСОБА_1 № 2464) визначено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами ПФУ у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.15 ст. 106 Закону № 1058 строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Таким чином, на підставі аналізу вищезазначених норм права колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що в разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення ч. 15 ст. 106 Закону № 1058. Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені ст. 99 КАС України, не застосовуються.

Відповідний правовий висновок міститься у постанові Верхового ОСОБА_2 України від 25 листопада 2015 року по справі № 803/2199/14.

Вирішуючи справу по суті та враховуючи висновки Верховного ОСОБА_2 України, викладені у рішеннях, прийнятих за наслідками розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України, (постанови від 11 лютого 2014 року у справі № 21-471а13, від 10 вересня 2014 року у справі № 21-215а13, від 05 листопада 2014 року у справі № 21-284а13, від 12 листопада 2014 року у справі № 21-386а13, від 07 липня 2015 року у справі № 21-735а15, від 26 січня 2016 року по справі № 818/1603/14 тощо), до спірних правовідносин суд застосовує нижченаведені правові норми.

П. 12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі ОСОБА_1 № 1058) визначено, що перетворення Пенсійного фонду в неприбуткову самоврядну організацію здійснюється відповідно до окремо прийнятого спеціального Закону. До прийняття відповідного рішення функції виконавчої дирекції Пенсійного фонду, її територіальних органів виконують відповідно Пенсійний фонд України та головні управління Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах.

У період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонд України, яке затверджує Президент України.

Відповідно до п. п. 1, 7 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з п. 1, пп. 6, 9 п. 4, Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є територіальними органами Пенсійного фонду України; управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: здійснює контроль за додержанням вимог законодавства про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та інших платежів; здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах УПФУ виступає у якості суб'єкта владних повноважень, який звернувся до адміністративного суду на виконання повноважень у сфері публічно-правових відносин.

Суд також відзначає, що невиконання відповідачем обов'язку щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій має наслідком виникнення у позивача, як у особи, яка здійснила ці витрати, права на звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

За змістом п. 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абз. 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058 в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Закону № 1788. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 Закону № 1058. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку вказаних пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За правилами абз. 4 п. п. 1 п. 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058 підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абз. 5 цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» ст. 13 Закону № 1788, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до п. п. «а», «б»-«з» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788 за Списком № 1 та за Списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями.

Обов'язок підприємств та організацій з відшкодування понесених ПФУ після 1 січня 2004 року витрат на виплату і доставку зазначених пенсій не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Процедура обчислення і сплати страхових внесків та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності і господарювання та фізичними особами, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, подання страхувальниками звітності управлінням Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі Інструкція № 21-1).

П. 6.2 Інструкції № 21-1 передбачено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону № 1058, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Згідно з п. 6.8 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Як встановлено судом, на виконання вимог Інструкції № 21-1 УПФУ надсилало на адресу страхувальника розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, проте страхувальник відшкодування вказаних витрат в повному обсязі не здійснив.

Суд відзначає, що визначений Законом № 1058 та Інструкцією № 21-1 загальний (позасудовий) порядок відшкодування витрат передбачає обовязок органів Пенсійного фонду України надсилати страхувальнику відповідні розрахунки.

Згідно з приписами цих нормативно-правових актів підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

ОСОБА_1 № 1058, ні Інструкція № 21-1 не покладають на органи Пенсійного фонду України обовязок надсилати (надавати) страхувальнику докази фактичної виплати пенсії (платіжні доручення, реєстри форми П-3, заявки тощо).

Таким чином, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оформлені у відповідності до вимог додатків 6 і 7 Інструкції № 21-1, в розумінні ч. 4 ст. 70 КАС України, є належними та допустимими доказами стосовно предмету доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні права не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Позивач скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ч. 1 ст. 51 КАС України, та зменшив позовні вимоги до закінчення судового розгляду.

З урахуванням заяви УПФУ про зменшення позовних вимог, предметом спору у справі є стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, за період з 01 вересня 2016 року по 31 грудня 2016 року у сумі 214 879,16 грн.

Судом встановлено, що сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, у вересні 2016 року становила 66 640,39 грн. (том 1 а.с. 21); у жовтні 2016 року - 66 640,39 грн. (том 1 а.с. 22); у листопаді 2016 року - 66 677,33 грн. (том 1 а.с. 25); у грудні 2016 року - 68 789,96 грн. (том 1 а.с. 28).

ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» здійснила погашення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, за вересень 2016 року у сумі 66 640,39 грн. платіжним дорученням від 30 вересня 2016 року № 530 (том 1 а.с. 56); за листопад 2016 року у сумі 66 677,33 грн. платіжним дорученням від 30 листопада 2016 року № 576 (том 1 а.с. 55); за грудень 2016 року у сумі 68 789,96 грн. платіжним дорученням від 29 грудня 2016 року № 636 (том 1 а.с. 54).

Належні та допустимі докази на підтвердження сплати заборгованості за жовтень 2016 року у сумі 66 640,39 грн. відповідачем не надані.

Таким чином, вимоги УПФУ про стягнення з ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, за жовтень 2016 року у сумі 66 640,39 грн. є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

У задоволенні вимог УПФУ про стягнення з ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» суми відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, за вересень, листопад, грудень 2016 року слід відмовити, оскільки фактичні витрати за цей період відшкодовані страхувальником у позасудовому порядку.

Вирішуючи питання щодо наявності у УПФУ повноважень зараховувати внесені ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» платежі в рахунок погашення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в порядку календарної черговості її виникнення, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом № 2464.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобовязаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобовязані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. ОСОБА_2 недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (ч. ч. 2, 3 ст. 25 Закону № 2464).

При цьому за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення (ч. 6 ст. 25 Закону № 2464).

Відповідно до ст. 13 Закону № 1788 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від останнього місця роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування фактичних витрат з виплати та доставки пенсій врегульовано Інструкцією, пунктом 6 якої передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати ПФУ на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до ПФУ зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (п. 6.8 Інструкції № 21-1).

За правилами п. 6.10 Інструкції № 21-1 відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу ПФУ за місцем його реєстрації.

Аналіз наведених положень законів №№ 1788, 2464, 1058 та Інструкції № 21-1 дає підстави дійти висновку, що право спрямовувати суми на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення надано УПФУ лише щодо недоїмки, пені та фінансових санкцій. Водночас суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею.

Відповідний правовий висновок наведений у постанові Верховного ОСОБА_2 України від 02 червня 2015 року у справі № 21-166а15.

За наслідками розгляду цієї справи Верховний Суд України зазначив, що «висновок касаційного суду у справі, що розглядається, про наявність в управління ПФУ правових підстав для зарахування коштів, сплачених Товариством на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, на інші платежі не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права».

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного ОСОБА_2 України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п. п. 1 і 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного ОСОБА_2 України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного ОСОБА_2 України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Діючи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України, суд застосовує правовий висновок Верховного ОСОБА_2 України, викладений у постанові від 02 червня 2015 року № 21-166а15, до спірних правовідносин та приймає заперечення ПАТ «ЦЗФ «Дзержинська» стосовно відсутності у позивача права зараховувати кошти, сплачені відповідачем, на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення.

З приводу посилання УПФУ на п. 5.2. Порядку № 21-2 як на правову норму, що дає право органам Пенсійного фонду України зараховувати сплачені страхувальником кошти для погашення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в порядку календарної черговості її виникнення, незважаючи на визначене страхувальником призначення такого платежу, суд вважає на необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 5.4 Порядку № 21-2 операції здійснюються в картках особових рахунків платників у хронологічному порядку. Облік надходження сум платежів у картках особових рахунків платників здійснюється в порядку календарної черговості настання строків сплати відповідних сум платежів.

П. 1.2 Порядку № 21-1 визначено, що цим Порядком установлюється механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, сум штрафів та пені, що застосовуються до платників, на яких покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - платники), сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, різниці між сумою пенсії, призначеної за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, регресних вимог, адміністративних штрафів (далі - платежі).

Отже, Порядок № 21-2 регламентує питання, пов'язані з порядком відображення в особовій картці платника надходження відповідних платежів, а не питання, пов'язані з порядком відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, які врегульовані Інструкцією № 21-1.

Порядок № 21-2 регулює питання відображення органами Пенсійного фонду України не лише платежів, пов'язаних зі сплатою підприємствами фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, але й платежів, пов'язаних зі сплатою цими підприємствами (платниками) інших обов'язкових платежів і внесків, зокрема, страхових внесків, стосовно яких Інструкцією № 21-1 передбачено можливість органами Пенсійного фонду України здійснити перерозподілу сплачених сум в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення, але при цьому в якості обов'язкової умови законодавцем визначено направлення відповідного повідомлення платнику протягом певного періоду часу (п. 10.11 Інструкції № 21-1).

П. 5.2 Порядку № 21-2 передбачено, що для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників за видами платежів органи Пенсійного фонду проводять облік надходження сум платежів згідно з їх призначенням.

«Здійснення обліку надходження платежів в порядку календарної черговості настання строків сплати відповідних сум платежів» не є тотожним «спрямуванню сум платежів на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення».

Суд відзначає, що УПФУ як субєкт владних повноважень зобовязане діяти виключно в межах повноважень, в порядку та способом, що визначені законом.

Жоден із законів №№ 1053, 1788, 2464 не передбачає права органів Пенсійного фонду України зараховувати кошти, сплачені страхувальником, для погашення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в порядку календарної черговості її виникнення.

Не передбачають ці законодавчі акти і право органів Пенсійного фонду України змінювати визначене страхувальником призначення платежу, зокрема в частині періоду, за який вноситься відповідний платіж.

З урахування наведеного суд не приймає посилання УПФУ на п. 5.4 Порядку № 21-2, як на норму, що надає йому право змінювати призначення платежу та зараховувати кошти, отримані від платника, на погашення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в порядку календарної черговості її виникнення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, повязаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303А, п. 29, від 09 грудня 1994 року; рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року; рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року; рішення у справі «Серявіна та інші проти України», № 4909/04, п. 58, від 10 лютого 2010 року; рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року; рішення у справі «Петриченко проти України», № 2586/07, п. 13, від 12 липня 2016 року; рішення у справі «Богатова проти України», № 5231/04, від 07 жовтня 2010 року).

На виконання вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, судом надана оцінка основним доводам та запереченням сторін. Решта доводів та заперечень висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати присудженню не підлягають.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 2-15, 17-20, 23, 26, 69-72, 94, 98, 159-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

1. Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області до Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Дзержинська» (ідентифікацій код 00176495, місцезнаходження: 85205, Донецька обл., м. Дзержинськ (м. Торецьк), вул. Леніна (Історична), буд. 11) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області (ідентифікаційний код 21970814, місцезнаходження: 85200, Донецька обл., м. Дзержинськ (Торецьк), вул. 50 років Жовтня (Дружби), буд. 26) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, за жовтень 2016 року у сумі 66 640 (шістдесят шість тисяч шістсот сорок) гривень 39 копійок.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частина проголошені у судовому засіданні.

5. Повний текст постанови виготовлений 07 квітня 2017 року.

6. Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

7. Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кравченко Т.О.