Справа № 344/1294/17
Суддя: Мелещенко Л. В.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/1294/17
Провадження № 2-а/344/606/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2017 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківськ адміністративну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що постановами Кабінету Міністрів України № 763 від 30 вересня 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31 травня 2012 року» та № 1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» змінено розмір складових грошового забезпечення прокуратури. У звязку з вказаними змінами розміру посадового окладу за посадою, яку займав позивач на день звільнення з органів прокуратури, і надбавки за вислугу років 22 вересня 2016 року позивач звернувся до керівництва військової прокуратури Західного регіону України з заявою про видачу довідки (розрахунку) щодо розміру такого забезпечення з урахуванням відповідних коефіцієнтів для коригування пенсійних виплат пенсійним органом. У відповідь на заяву позивача військовою прокуратурою Західного регіону України такі довідки було надано 04 листопада 2016 року за № 456 та 29 листопада 2016 року за № 18/2-229 про розмір посадового окладу та окладу за військовим званням за займаною посадою станом на 13 жовтня 2015 року та станом на 03 серпня 2016 року. 05 січня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, на яку отримав відмову. Не погодившись з відмовою відповідача, позивач просить визнати протиправними дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області щодо відмови у перерахунку пенсії на підставі заяви від 05 січня 2017 року та довідок військової прокуратури Західного регіону України № 456 від 04 листопада 2016 року та № 18/2-229 від 29 листопада 2016 року, зобовязати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області здійснити з 01 грудня 2015 року перерахунок пенсії позивачу згідно поданої ним заяви з урахуванням довідок військової прокуратури Західного регіону України № 456 від 04 листопада 2016 року та №18/2-229 вих-16 від 29 листопада 2016 року, виходячи з розрахунку 90 % від середнього заробітку, доплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою ним та належною до сплати сумою пенсії з 01 грудня 2015 року без застосування будь-яких обмежень максимального розміру його пенсії та на вказаних умовах здійснювати її подальшу виплату.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги на підставах, викладених у позові, просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (від 02 березня 2015 року №231-VIII) з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування». Виплата призначених до 01 червня 2015 року пенсій здійснюється в попередніх розмірах. На даний час жодних постанов Кабінетом Міністрів України не було прийнято щодо проведення перерахунків пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а томі підстави для перерахунку пенсії відсутні, просила відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі,

Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

06 вересня 2016 року позивач звернувся з заявою до військової прокуратури Західного регіону України про надання довідки-розрахунку для перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру», з врахуванням підвищень посадових окладів та інших надбавок грошового забезпечення працівників прокуратури, які відбулися у жовтні і грудні 2015 року, а також у серпні 2016 року (а.с. 12).

04 листопада 2016 року позивачу була надана довідка військової прокуратури Західного регіону України, з якої вбачається, що сума грошового забезпечення для перерахунку пенсії становить 8 752,64 грн. (а.с. 13-14).

З довідки, виданої військовою прокуратурою Західного регіону України 29 листопада 2016 року, вбачається, що сума грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 становить 11 065,59 грн. (а.с. 15).

ОСОБА_1 05 січня 2017 року звернувся з заявою до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області про здійснення перерахунку пенсії (а.с. 17).

Листом від 12 січня 2017 року за № 7/с-15 відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії у звязку з підвищенням окладів з 03 серпня 2016 року (а.с. 18).

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії АА № 476125 від 10 січня 2017 року (а.с. 20).

Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутогопроти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

В силу частини тринадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування, але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом із тим Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Постановою Кабінету Міністрів України № 1013, яка застосовується з 1 грудня 2015 року, підвищено посадові оклади (тарифні ставки, ставки заробітної плати) працівників 1 тарифного розряду Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 .

Також пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 року №213-VIIІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.

ОСОБА_4 № 213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 1789-XII, в тому числі і стаття 50-1 цього Закону.

Таким чином, станом на 1 грудня 2015 року (дати підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників) стаття 50-1 Закону № 1789-XII, яка передбачала право на перерахунок пенсії, скасована.

Одночасно, Закон № 1789-XII, зокрема, і частина двадцять перша статті 50-1 цього Закону, втратив свою чинність з 15 липня 2015 року - дня набрання чинності Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру".

Окрім цього, за приписами частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Названій правовій нормі Основного Закону України дано офіційне тлумачення згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99.

У абзаці 2 пункту 2 мотивувальної частини зазначеного Рішення вказано, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, у даному випадку до спірних правовідносин не підлягає застосуванню стаття 50-1 Закону № 1789-XII, яка станом на 1 грудня 2015 року (дати підвищення розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників), а також на момент звернення позивача до відповідача з заявою про здійснення спірного перерахунку пенсії, вже не діяла.

Системний аналіз наведених положень законодавства, в контексті встановлених судом обставин справи, дає підстави для висновку, що у позивача не виникло право на спірний перерахунок пенсії.

Згідно з частиною двадцятою статті 86 Закону України «Про прокуратуру» (чинної на час виникнення спірних правовідносин), умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відтак, вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» при призначенні пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було.

При цьому суд звертає увагу на те, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, яка ним отримувалась до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

При вирішенні спірних правовідносин судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена у рішенні «ОСОБА_5 проти України» від 03 червня 2014 року, в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд з прав людини став на бік держави України та, окрім іншого, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у пункті 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У пункті 2.2 вказаного рішення Конституційним Судом України було зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР ), а у рішенні від 02 березня 1999 року № 2-рп/99 зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

Відповідно до вищезазначеного, відповідач при прийнятті рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії діяв на підставі, у межах повноважень та згідно чинного законодавства України, а тому не порушив права та законні інтереси позивача. Відповідач не мав правих підстав для застосування до спірних правовідносин положення норм, що регулювали питання проведення перерахунку пенсії, в редакції, чинній на час призначення пенсії, норми яких на теперішній час існують в іншій редакції закону, та у інший спосіб регулюють спірні правовідносини. Такої правової можливості не має також і суд.

Виходячи з вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний звязок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити не підлягають задоволенню повністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 4, 6, 8-11, 17, 18, 71, 72, 86, 94, 158-163, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а у випадку застосування частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Вступна та резолютивна частини постанови складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 03 квітня 2017 року.

Повний текст постанови складений 07 квітня 2017 року.

Суддя Л.В. Мелещенко