Справа № 826/16468/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 січня 2017 року № 826/16468/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І. , суддів Качура І.А. Данилишина В.М. розглянувши у письмовому провадженні справу

за позовом ОСОБА_1
до Міністерства юстиції України, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Державного підприємства "Національні інформаційні системи України", третя особа:

провизнання протиправним та скасування рішення, наказу зобов'язання вчинити дії
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, ДП «Національні інформаційні системи України», третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення від 12.10.2016 за результатом розгляду скарги ОСОБА_2; визнання протиправним та скасування наказу від «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

В обґрунтування позову позивач вказує, що оскаржуване рішення прийнято з порушення п. 9, 10, 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128. Крім того, позивач вказує, що не ю не було допущено порушень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", отже оскаржувані рішення та наказ є безпідставними та підлягають скасуванню.

Представник Міністерства юстиції України та представник ДП «Національні інформаційні системи України» заперечували проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Міністерство юстиції України, Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового вирішення справи.

У зв'язку з викладеним відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2016 до Міністерства юстиції України надійшла скарга ОСОБА_2 від 15.09.22016 та 28.09.2016 додатки до скарги на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.07.2016 №30325604, від 07.07.2016 №30369200, 30369266.

За результатом розгляду скарги Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України дійшла висновку про, зокрема, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.07.2016 та блокування доступу державного нотаріусу ОСОБА_1 до Державного реєстру прав строком на три місяці.

Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2016 №2975/5, зокрема, скасовано рішення прийняте державним нотаріусом ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.07.2016 №30325604; тимчасово заблоковано доступ державного нотаріусу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги, в тому числі, на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір).

Процедура розгляду відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Мін'юсту (далі - суб'єкт оскарження), що здійснюється Мін'юстом та його територіальними органами (далі - суб'єкт розгляду скарги) визначена Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі - Порядок № 1128).

Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку № 1128, для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов'язкові відомості, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Згідно з п. 8 Порядку № 1128, під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Відповідно до п.п. 9, 10 Порядку № 1128, під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); 2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту; 3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

З матеріалів справи вбачається, що у скарзі ОСОБА_2 не було вказано ні номеру телефону, ні засобів електронного зв'язку позивача.

Судом встановлено, що про час і місце розгляду скарги повідомлено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту, отже суд не вбачає порушень відповідачами п. 9,10 Порядку №1128.

Крім того, відповідно до п. 11 Порядку № 1128, копії скарги та доданих до неї документів надаються суб'єкту оскарження та заінтересованим особам, зазначеним у скарзі або встановленим відповідно до відомостей реєстрів, не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб'єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов'язково приймаються комісією до розгляду.

Судом встановлено, що розгляд скарги ОСОБА_2 було призначено на 12.10.2016, проте копія скарги останнього направлено на адресу позивача 13.10.2016 та отримана нею 17.10.2016.

Отже, при прийнятті оскаржуваних рішень були допущені порушення п. 11 Порядку №1128 в частині направлення позивачу копії скарги з доданими документами.

Відповідно до п. 12 Порядку № 1128, за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України.

Судом встановлено, що 05.07.2016 державним нотаріусом ОСОБА_1 прийнято рішення №30325604 про державну реєстрацію права власності на магазин непродовольчих товарів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 було подано для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно наступні документи: оригінал Договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 15.02.2016р., посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бондар Т.М. 15.02.2016р., довіреність від імені власника майна ОСОБА_2 № 1705 від 21.06.2016р. на продаж нежитлового приміщення - магазину непродовольчих товарів, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, Заяву - згоду № 1711 від 22.06.2016р. від дружини власника майна ОСОБА_6, Звіт про оцінку майна та інші необхідні

Також, судом встановлено та сторонами не заперечується, що підставою для прийняття вказаного рішення слугував договір купівлі -продажу магазину непродовольчих товарів укладений між ОСОБА_2, інтереси якого представляв ОСОБА_7 на підставі довіреності та ОСОБА_8, посвідченим 05.07.2016 державним нотаріусом ОСОБА_1 за реєстровим Також, 05.07.2016

Також, судом встановлено, що 21 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиною Л.О. (далі - приватний нотаріус Литвина Л.О.) за реєстровим № 1705 посвідчено довіреність від імені ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_7 на представництво інтересів довірителя з питань продажу належного останньому нерухомого майна - магазину непродовольчих товарів.

Також 22 червня 2016 року приватним нотаріусом Литвиною Л.О. за реєстровим № 1711 засвідчено справжність підпису дружини скаржника - ОСОБА_6. на заяві про згоду на продаж нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 305, 9 кв. м.

Згідно з висновком експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України від 06 вересня 2016 року № 347/1 зазначені нотаріальні дії вчинені приватним нотаріусом Литвиною Л.О. на підставі підробних документів, а саме - паспортів та довідок про присвоєння ідентифікаційних номерів.

Відповідно до висновку експерта Українського науково- дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України від 29 вересня 2016 року № 346/1 для посвідчення вказаного договору серед іншого подано підроблений паспорт власника майна - ОСОБА_2. та його дружини - ОСОБА_6, оскільки копії вказаних документів, долучені до примірника договору купівлі-продажу нерухомого майна, не відповідають вимогам законодавства.

Проте, зазначену вище експертизу проведено в рамках кримінального провадження, станом на час вчинення оскаржуваних реєстраційних дій зазначених висновків не існувало.

Положеннями ст. 47 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що тексти нотаріально посвідчуваних правочинів, заяв, засвідчуваних копій (фотокопій) документів і витягів з них, тексти перекладів та заяв повинні бути написані зрозуміло і чітко, дати, що стосуються змісту посвідчуваних правочинів, повинні бути позначені хоча б один раз словами, а назви юридичних осіб та їх ідентифікаційний код за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - без скорочень із зазначенням їх місцезнаходження. Прізвища, імена та по батькові фізичних осіб, їх місце проживання та ідентифікаційний номер за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків, крім уповноважених представників юридичних осіб, повинні бути написані повністю, а у випадках, передбачених законами, - із зазначенням дати їх народження.

Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем.

Відповідно до п.1- 4 глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (надалі - Порядок), що затверджений наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 передбачено, що нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем.

Дописки, закреслені слова чи інші виправлення, які є в документах, що подаються для вчинення нотаріальних дій, повинні бути застережені підписом відповідної посадової особи і печаткою установи, підприємства або організації (у разі наявності) чи особи, яка видала документ. При цьому виправлення повинні бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім виправлене чи закреслене.

Не приймаються порвані документи та документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, якщо аркуші не з'єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз'єднання без порушення цілісності, не пронумеровані і не скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ.

Нотаріус перевіряє справжність кожного аркуша документа, який викладений на спеціальних бланках нотаріальних документів та подається для вчинення нотаріальних дій, за допомогою Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів згідно з Порядком ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 04.11.2009 № 2053/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 09.11.2009 за № 1043/17059.

Положеннями п. 4 Глави 4 Порядку передбачено, що перевірка повноважень представників осіб за довіреністю або за законом здійснюється за довіреністю або документом, що підтверджує повноваження законного представника.

Нотаріус при посвідченні правочинів, вчиненні інших нотаріальних дій за участю уповноваженого представника встановлює його особу відповідно до вимог статті 43 Закону, а також перевіряє його дієздатність та обсяг наданих йому повноважень.

Дійсність нотаріально посвідченої довіреності перевіряється нотаріусом за Єдиним реєстром довіреностей, за винятком довіреностей, які посвідчено або видано за кордоном компетентними органами іноземних держав, за умови їх легалізації уповноваженими органами. Без легалізації такі довіреності приймаються нотаріусами у тих випадках, коли це передбачено законодавством України, міжнародними договорами, в яких бере участь Україна. За результатами перевірки дійсності довіреності (її дубліката) виготовляється витяг з Єдиного реєстру довіреностей, який додається до примірника правочину, що залишається у справах нотаріуса.

З системного аналізу викладеного вбачається, що нотаріус перевіряє, зокрема, довіреності за Єдиним реєстром довіреностей та не має можливості та не наділена повноваженнями встановлювати автентичність та приналежність підписів на наданих для проведення реєстраційних дій документах, а також проводити почеркознавчу експертизу під час вчинення таких дій.

Враховуючи, що станом на час прийняття рішення про державну реєстрацію права власності та посвідчення договору надана ОСОБА_7 довіреність в інтересах ОСОБА_2 вже була оформлена раніше приватним нотаріусом КМНО Литвиною JI.O., отже суд не вбачає порушення згадуваних норм Закону та Порядку при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.07.2016 №30325604, що вказує на протиправність оскаржуваного висновку (рішення) Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та наказу Міністерства юстиції України.

В майбутньому, наявність вироку у кримінальному провадженні №0000226 стане можливою підставою для звернення до суду в порядку глави 4 Кодексу адміністративного судочинства України для перегляду судового рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.

Разом з тим, незважаючи на протиправний характер оскаржуваного висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, на думку суду, такий висновок не може бути скасований у судовому порядку, оскільки він не є рішенням суб'єкта владних повноважень в контексті норм КАС України, яке створює правові наслідки, а являє особою відображення суб'єктивної думки членів Комісії при розгляді скарги та є підставою для прийняття відповідного наказу Міністерством юстиції України, з огляду на викладене, позов у вказаній частині не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 69-72, 94, 128, 158-163 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити частково позов.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 18.10.2016 №2975/5 в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.07.2016 №30325604 та тимчасового заблокування доступу державного нотаріусу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

3. Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя В.І. Келеберда

Судді І.А. Качур

В.М. Данилишин