Справа № 607/14284/16-а
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2017 р. № 876/3337/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.,

секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2017 року у справі №607/14284/16-а за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

14.12.2016 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі Управління), просив зобов`язати відповідача призначити пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 09.04.2016.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.02.2017 позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.02.2017 та винести нову постанову, якою відмовити в задоволені позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що поданих позивачем документів недостатньо, щоб підтвердити період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Апелянтом направлено запити в Галузевий державний архів Міністерства оборони України та у Львівський територіальний архівний відділ Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, однак вказані установи не надали інформації, де було б вказано періоди роботи, дні виїзду, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у зв`язку з тим, що у наказах командира військової частини НОМЕР_1 за період роботи з 26.04.1986 по 15.06.1986 інформації стосовно позивача не зазначено, а документи військової частини НОМЕР_2 на зберігання о архівного відділу не надходили і місце їх знаходження не встановлено. Інших первинних документів, які б підтверджували участь у роботах в зоні відчуження немає.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , видане Тернопільською облдержадміністрацією 28.12.1992 (а.с.7).

05.07.2016 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до протоколу №27 засідання комісії Тернопільського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області по розгляду спірних питань, щодо призначення та перерахунку пенсій №27 від 04.11.2016 комісія прийняла рішення, яким відмовила ОСОБА_1 в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, оскільки поданих заявником документів для призначення пенсії недостатньо, а на подані Управлінням запити до Галузевого державного архіву МО України, Львівського територіального архівного відділу Галузевого державного архіву МО України зазначені установи не надали інформації, де було б вказано період роботи, дні виїзду, населений пункт чи об`єкт, де ОСОБА_1 виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у зв`язку із тим, що у наказах командира військової частини НОМЕР_1 за період з 26.04.1986 по 15.06.1986 інформація стосовно вказаної особи відсутня, а документи військової частини НОМЕР_4 на зберігання до архівного відділу не надходили і їх місце знаходження не встановлено.

Вважаючи відмову Управління незаконною, ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.1 ст.9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII, в редакції чинній на час звернення за призначенням пенсії, (далі Закон №796-XII) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Статтею 10 Закону №796-XII встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абз.1 п.2 ч.1 ст.14 Закону №796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів 2 категорія.

Відповідно до положень ст.55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів пенсійний вік зменшується на 10 років. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, в редакції чинній на час звернення за призначенням пенсії, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до положень п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, в переліку яких зазначено, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Таким чином, законодавець визначає альтернативу довідці про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122. Основною підставою для прийняття альтернативних документів є інформація у них про період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Як встановлено з матеріалів справи судом першої інстанції, при зверненні до Управління із заявою про призначення пенсії позивач подав наступні документи: заяву, копію паспорта, копію та оригінал трудової книжки, копію ідентифікаційного коду, довідку з військомату про період проходження строкової військової служби №76 від 21.04.2016, копію військового квитка, копію диплому про середньо-спеціальну освіту, копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, копію довідки про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, видану ВЧ 18876 №18 від 06.11.1992 (завірену Департаментом соціального захисту населення ТОДА), довідку про заробітну плату №12 від 19.05.2016 видану ТОВ «Булат» за період роботи з 01.12.1991 по 31.12.1992, довідку про заробітну плату №1 від 19.05.2016 видану Спільним Українсько-Польським підприємством «Кріо ЛТД» за період роботи з 01.01.1993 по 31.01.1996.

Відповідно до військового квитка позивача НОМЕР_5 , виданого Борщівським районним військовим комісаріатом Тернопільської області 24.06.1985, позивач призваний на військову службу 25.06.1985, яку проходив у складі військової частини НОМЕР_4 .

Згідно з Довідкою ВЧ 18876 №817 від 06.11.1992 ОСОБА_1 в період з 29.04.1986 по 30.05.1986 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в тридцяти кілометровій зоні.

Довідкою Тернопільського об`єднаного міського військового комісаріату №76 від 21.04.2016 підтверджено, що ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах з 22.06.1985 по 02.06.1987, брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 29.04.1986 по 30.05.1986 в складі в/ч НОМЕР_4 .

Окрім того, позивачем надано посвідчення Серії НОМЕР_3 від 28.12.1992 (перереєстроване), відповідно до якого ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 (категорія 2).

Так, відповідно до ч.3 ст.65 Закону №796-XII посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Згідно з п.4 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18 червня 1991 року №44, чинним на момент видачі посвідчення позивачу, громадянам, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А - учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 - 1987 роках і посвідчення сірого кольору.

Пунктом 10 вказаного Порядку закріплено перелік документів на підставі одного з яких видається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема, воєнний білет з відміткою про участь в ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження.

Враховуючи вказані законодавчі положення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що основним документом, який підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС».

Наявність у ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії відповідачем не оспорюється, посвідчення є чинним і вказує на те, що позивач згідно абз.1 п.2 ч.1 ст.14 Закону №796-XII та Порядку №44, дійсно є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській катастрофі в 1986 році.

З огляду на те, що відповідач не спростував належність та достатність для підтвердження спеціального трудового стажу наданих позивачем документів, а для призначення пенсії позивачу із зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС були наявні всі необхідні для цього документи, в тому числі довідка ВЧ 18876 №817 від 06.11.1992 та довідка військового комісаріату №76 від 21.04.2016 із зазначенням періоду та вказівки на участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в тридцяти кілометровій зоні, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для призначення позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку як особі ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії з дня набуття ним такого права, враховуючи дату народження позивача 08.04.1966, що підтверджується ксерокопією паспорта громадянина України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2017 року у справі №607/14284/16-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

Н.В. Ільчишин

Повний текст Ухвали складено 05.04.2017р.