Справа № 2-а/593/46/16,593/1150/16-а
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року № 876/2001/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Бережанського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бережанського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

12.09.2016 ОСОБА_2 звернулася в суд із адміністративним позовом до Бережанського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в зарахуванні їй педагогічного стажу роботи вчителя початкових класів за період з 15 серпня 1988 року по 30 жовтня 1998 року, зарахувати у стаж педагогічної роботи як вчителя початкових класів ЗОШ І-ступеня села Волиця за період з 15 серпня 1988 року по 13 лютого 1996 року та стаж вчителя початкових класів Саранчуківської ЗОШ І-ступеня за період з 13 лютого 198 року по 30 жовтня 1998 року та зобов'язати Бережанське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити позивачу пенсію за вислугу років, як вчителю початкових класів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що її педагогічний стаж становить 28 років. Вона звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії до якої долучено усі необхідні документи. Проте, протоколом комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням пенсії від 02.08.2016 № 10 їй було відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідних 25 років спеціального стажу роботи, оскільки відповідачем не зарахувалось у спеціальний педагогічний стаж за періоди роботи позивача в початкові школі с. Волиця на посаді завідуючої та вчителя початкових класів з 15.08.1988 по 13.02.1996 та в загальноосвітній школі с. Саранчуки на посаді завідуючої та класовода з 13.02.1996 по 30.10.1998. Позивач вважає таку відмову незаконною, оскільки станом на момент звернення його за призначенням пенсії у неї наявний спеціальний стаж роботи 28 років, - а тому відповідно до вимог пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має право на призначення пенсії за вислугу років.

Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 06.10.2016 позов задоволено.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Згідно записів у трудовій книжці позивач працювала завідуючою і вчителем Волицької початкової школи з 15.08.1988 по 13.02.1996, завідуючою і класоводом Саранчуківської ЗОШ І ступеня з 13.02.1996 по 30.10.1998, вчителем початкових класів Бережанської спецшколи-інтернату з 30.10.1998, однак посада завідуючого та класовода не передбачені зазначеним переліком, а тому такий період не можна зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років. За наслідками розгляду поданих документів спеціальний стаж позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років складає 17 років 2 місяці 2 дні, що не дає права на призначення цього виду пенсії.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 працювала з 15 серпня 1988 року по 13 лютого 1996 року завідуючою і вчителем Волицької початкової школи; з 13 лютого 1996 року по 30 жовтня 1998 року завідуючою і класоводом Саранчуківської ЗОШ І ступеня; з 30 жовтня 1998 року вчителем початкових класів Саранчуківської спецшколи-інтернату (а. с. 6-8, зворот).

28.07.2016 ОСОБА_2 звернулася до Бережанського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з заявою про призначення пенсії за віком, однак листом відповідача № 2207/04 від 07 вересня 2016 року, позивачу повідомлено, що рішенням викладеним у формі протоколу № 10 від 02.08.2016 їй відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки наявний у неї спеціальний стаж - 17 років 08 місяців не дає право на пільгову пенсію за віком (а. с. 24).

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги позивача виходив з того, що відмова відповідача у призначені позивачу пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є протиправною, що мало наслідком порушення її права в сфері пенсійного забезпечення і таке право позивача підлягає захисту та відновленню шляхом зобов'язання пенсійного органу призначити і виплатити пенсію.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 та п. «е» ст. 55 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають, зокрема працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Статтею 29 Закону України «Про освіту» визначено, що структура освіти, зокрема, включає загальну середню освіту.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993, згідно якого посади вчителів, завідуючих віднесені до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Спеціальний стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугою років, обчислюється відповідно до вищезазначеної постанови КМ України.

Аналізуючи вищенаведені правові норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що необхідними умовами для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ є наявність спеціального стажу роботи та посади, що дає право на призначення пенсії згідно з переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Ця правова позиція, також висловлена у постанові Верховного суду України від 25.05.2016 у справі № 419/794/15-а.

Згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначеній нормі відповідає п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для визначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1996 року. Частиною 1 пункту 3 зазначеного Порядку встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неточні записи за періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працювала з 15 серпня 1988 року по 13 лютого 1996 року завідуючою і вчителем Волицької початкової школи; з 13 лютого 1996 року по 30 жовтня 1998 року завідуючою і класоводом Саранчуківської ЗОШ І ступеня; з 30 жовтня 1998 року вчителем початкових класів Саранчуківської спецшколи-інтернату, що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_2від 22.08.1988 НОМЕР_2 (а. с. 6-8, зворот), довідкою Відділу освіти Бережанської районної державної адміністрації від 07.06.2016 № 386 (а. с. 9), наказом Бережанського районного відділу народної освіти Тернопільської області від 01.08.1988 № 135, наказом Відділу освіти Бережанської районної державної адміністрації від 07.02.1996 № 18-К, від 30.10.1998 № 32-К, наказом Саранчуківської ЗОШ І ступеня від 08.02.1996 № 94/1, від 30.04.2003 № 141.

Відповідно до наказу Відділу освіти Бережанської районної державної адміністрації від 01.12.2015 № 261-од, внесено зміни в розпорядчій частині наказу № 18-к від 07 лютого 1996 року, щодо ОСОБА_2., а саме: посаду «класовода» замінено на посаду «вчителя 3 класу», назву школи І ступеня «с. Вонсовичівка» змінено на назву «загальноосвітня школа І ступеня с. Саранчуки» та викладено цей наказ у наступній редакції: «Переведено на посаду завідуючої, вчителя початкових класів загальноосвітньої школи І ступеня с. Саранчуки» (а.с. 16).

Отже, згідно записів трудової книжки, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 07.06.2016 (а. с. 9), акту № 392 від 03.11.2015 «Про результати звірки стажу необхідного для призначення пенсії ОСОБА_2», позивач працювала на посаді вчителя та має необхідний педагогічний стаж для призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Із заявою про призначення пенсії за вислугою років позивач звернулась до пенсійного органу 28.07.2016, а відповідач неправомірно період роботи позивача на посаді вчителя не зарахував до педагогічного стажу і як наслідок відмовив їй у призначенні такої.

Однак, суд першої інстанції, дійшов зазначеного вище висновку, задовольнив позовні вимоги про призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років, залишивши не вирішеними інші частини позовних вимог, щодо визнання неправомірними дії відповідача щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_2 педагогічного стажу роботи вчителя початкових класів за період з 15 серпня 1988 року по 30 жовтня 1998 року та зобов'язати зарахувати у стаж педагогічної роботи періоди її роботи на посаді вчителя початкових класів ЗОШ І-ступеня села Волиця за період з 15 серпня 1988 року по 13 лютого 1996 року та вчителя початкових класів Саранчуківської ЗОШ І-ступеня за період з 13 лютого 198 року по 30 жовтня 1998 року.

Крім того, суд першої інстанції необґрунтовано вирішив зобов'язати відповідача виплатити пенсію позивачу, оскільки такі вимоги не заявлялись і пенсія позивачу не призначалась, у зв'язку з чим така виплата є передчасною.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає підтвердженим факт роботи позивача за спірний період на посаді вчителя загальної середньої школи, яка передбачена Постановою КМ України № 909, має необхідний педагогічний стаж, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, а тому спірний період слід зобов'язати відповідача зарахувати до стажу педагогічної роботи, а дії відповідача щодо відмови здійснити призначення пенсії за вислугу років позивачу на підставі поданих нею документів, що підтверджують наявність стажу роботи для призначення такої пенсії слід визнати неправомірними та зобов'язати пенсійний орган призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років, відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати звернення позивача з заявою про призначення пенсії від 28.07.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету шляхом стягнення коштів з рахунків центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Бережанського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задовольнити.

Постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2016 року у справі № 593/1150/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов ОСОБА_2.

Визнати неправомірними дії Бережанського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_2 педагогічного стажу роботи вчителя початкових класів за період з 15 серпня 1988 року по 30 жовтня 1998 року.

Зобов'язати Бережанське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати ОСОБА_2 в спеціальний стаж необхідний для призначення пенсії за вислугу років періоди роботи на посаді вчителя початкових класів ЗОШ І-ступеня села Волиця за період з 15 серпня 1988 року по 13 лютого 1996 року та стаж вчителя початкових класів Саранчуківської ЗОШ І-ступеня за період з 13 лютого 198 року по 30 жовтня 1998 року.

Зобов'язати Бережанське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_2 з 28.07.2016 пенсію за вислугу років, як працівнику освіти, відповідно до п.«е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (ІПН № НОМЕР_1) судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. з державного бюджету шляхом стягнення коштів з рахунків центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Постанова в повному обсязі складена та підписана 03.04.2017.