Справа № 804/2313/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
07 квітня 2017 р.Справа №804/2313/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБондар М. В.
при секретаріГерманюк Т.В.
представника позивача Смоголь Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро клопотання представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за адміністративним позовом Вищого навчального закладу «Університет імені Альфреда Нобеля» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування припису та постанови,
6 квітня 2017 року Вищий навчальний заклад «Університет імені Альфреда Нобеля» звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про:
- скасування припису № 29/4.1-12-25 від 27.01.2017 року державної служби України з питань праці (держпраці) Головне управління держпраці у Дніпропетровській області;
- скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 29/4.1-12/113 від 15.02.2017 року.
Разом з позовною заявою Вищим навчальним закладом «Університет імені Альфреда Нобеля» 6 квітня 2017 року надано клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення виконання припису №29/4.1-12-25 від 27 січня 2017 року та постанову про накладення штрафу уповноваженими особами №29/4.1-12/113 від 15 лютого 2017 до вирішення справи по суті.
В обґрунтування клопотання зазначено, що Вищий навчальний заклад «Університет імені Альфреда Нобеля» не погоджується з винесеними приписом та постановою, та вважає, що дії відповідача по примусового виконанню припису та постанови потягнуть за собою арешт майна позивача, накладення арешту на рахунки, що може негативно вплинути на фінансовий стан університету, а також може потягнути за собою неможливість виконання взятих на себе зобов'язань щодо надання освітніх послуг здобувачам віщої освіти. Правомірність винесеного припису та постанови про накладення штрафу підлягає дослідженню лише під час судового вирішення справи по суті, а їх виконання до закінчення розгляду справи призведе до порушення прав та законних інтересів позивача.
В судовому засіданні представник позивача клопотання підтримала та додатково пояснила, що наразі дії з примусового виконання оскаржуваної постанови відповідачем не вчинялись.
В судове засідання представник відповідача не з'явився. На підставі частини 3 статті 118 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду клопотання про забезпечення позову.
Розглянувши подані документи та матеріали, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з наступних підстав.
Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Таким чином, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:
- існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;
- неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;
- необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;
- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Суд, виходячи з конкретних доказів, встановлює, чи є хоча б одна з названих обставин, та оцінює чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд відзначає, що обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.
Необґрунтоване вжиття таких заходів може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося запобігти.
Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
На час розгляду судом клопотання відсутні ознаки очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача; суду не доведено неможливість захисту прав позивача без вжиття таких заходів; не доведено, що для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Крім того, суд зазначає, що в разі забезпечення адміністративного позову в зазначених позивачем межах, суд фактично ухвалить судове рішення про відновлення правового становища позивача, яке існувало до прийняття оскаржуваних припису та постанови без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
З огляду на зазначене, суд вважає, що підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відсутні; клопотання про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117, 118, 165 КАС України, суд, -
У задоволенні клопотання Вищого навчального закладу «Університет імені Альфреда Нобеля» про забезпечення адміністративного позову - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 7 квітня 2017 року.

Суддя М.В. Бондар