Справа № 823/1774/16
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №з823/1774/16 Головуючий у 1-й інстанції: Рідзель О.А.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Колос Чигиринщини» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у адміністративній справі за позовом Приватного підприємства «Колос Чигиринщини» до Державного реєстратора виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни, Чигиринської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спзору, на стороні позивача - ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон», про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із позовом до Державного реєстратора виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни, Чигиринської міської ради, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни про проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки (номер запису про інше речове право 16304606) площею 1,8787 га, кадастровий номер НОМЕР_1, належної ОСОБА_3, за Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н від 04 березня 2010 року, та договору про внесення змін до договору оренди землі, серія та номер б/н від 01 червня 2016 року.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в який просить скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року та ухвалити в нове судове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 1,8687 га, кадастровий номер НОМЕР_1, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2, виданий Чигиринською районною державною адміністрацією.

26 травня 2011 року між ОСОБА_3 (орендодавець) та Приватним підприємством «Колос Чигиринщини» (орендар) укладено договір оренди землі №5, згідно якого орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться в межах Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1), на 5 років .

Крім того, між ОСОБА_3 (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» (орендар) укладено договір від 04.03.2010 оренди земельної ділянки, що належить орендодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 (кадастровий номер НОМЕР_1), строком на 5 років. 01 червня 2016 року між зазначеними сторонами договору було укладено договір про внесення змін, яким серед іншого продовжено строк оренди земельної ділянки на 7 років.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.2011 у справі №2а-4126/11/1470 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» до відділу Держкомзему в Чигиринському районі про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, адміністративний позов задоволено в повному обсязі, зокрема, зобов'язано скасувати державну реєстрацію договорів оренди землі у тому числі договору від 04.09.2006 №374 щодо земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_3; зобов'язано здійснити державну реєстрацію договорів оренди землі, зокрема від 04.03.2010 щодо земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_3; вказане рішення суду набрало законної сили 04.07.2011.

На виконання вказаного рішення суду державним реєстратором 16.03.2016 було здійснено державну реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «Нібулон» та 09.09.2016 здійснено оскаржувану державну реєстрацію договору про внесення змін до договору оренди землі від 01.06.2016, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВСП «Нібулон» цієї ж земельної ділянки індексний номер 31310137.

При цьому, рішенням Верховного Суду України від 08.12.2010 у справі №6-59080св10, яке було доповнено додатковим рішенням Верховного Суду України від 02.03.2011 у справі №6-59080св10 витребувано від приватного підприємства «Колос Чигиринщини» та повернуто належну ОСОБА_4 земельну ділянку.

Також, згідно матеріалів справи, 27 травня 2016 року між позивачем (орендар) та ОСОБА_3 (орендодавець) укладений договір оренди землі №088, згідно якого орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в адміністративних межах Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1), на 10 років.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса, відмовлено позивачу у державній реєстрації права на оренду земельної ділянки, що розташована в Черкаській області, в межах Топилівської сільської ради Чигиринського району (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1), оскільки наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме: заявлене право вже зареєстровано за іншим орендарем та термін дії зареєстрованого договору оренди не закінчився.

Вважаючи протиправним рішення про проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки за Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н від 04 березня 2010 року, та договору про внесення змін до договору оренди землі, серія та номер б/н від 01 червня 2016 року, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у державного реєстратора підстав для відмови Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» у здійсненні 09.09.2016 оскаржуваної державної реєстрації договору від 01.06.2016 про внесення змін до договору оренди землі від 04.03.2010.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини першої та п'ятої статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно статті 125 названого Кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, право особи на оренду земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації відповідного права на підставі договору оренди землі.

Згідно частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон №1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;.

Відповідно до положень статті 4 вказаного Закону державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності, в тому числі право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно частини третьої статті 10 Закону №1952-IV державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав;

7) виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує та веде реєстраційні справи у паперовій формі.

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації;

6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;

7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником;

8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

З аналізу зазначених норм вбачається, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи та реєстраційної справи, державним реєстратором перевірено інформацію із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав для встановлення наявності або відсутності вже зареєстрованих речових прав на об'єкт нерухомого майна, а саме щодо земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1, та не знайдено наявність зареєстрованого речового права оренди на дану земельну ділянку за ПП «Колос Чигиринщини».

Частиною першою статті 24 Закону №1952-IV передбачені підстави, за яких у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, серед яких у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Оскільки відповідачем згідно інформації із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав для встановлення наявності або відсутності вже зареєстрованих речових прав на об'єкт нерухомого майна не знайдено наявність зареєстрованого речового права оренди на спірну земельну ділянку за ПП «Колос Чигиринщини», колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у державного реєстратора були відсутні підстави для відмови ТОВСП «Нібулон» у здійсненні 09.09.2016 державної реєстрації договору від 01.06.2016 про внесення змін до договору оренди землі від 04.03.2010.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Колос Чигиринщини» залишити без задоволення, постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 03.04.2017 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.