Справа № 761/42466/16-а
Суддя: Малинников О. Ф.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/125/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Салаті В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу №2а- 761/42466/16., за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач зазначив, що він з 2005 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України як одержувач пенсії, нарахованої за вислугою років згідно із ст.50-І Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. № 1789-ХІІ (у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» від 12.07.2001р. за № 2663-ІІІ) у розмірі 90% від заробітної плати займав посаду начальнику відділу Донецької області.

У 2014 році у зв'язку з проведенням АТО перебуває м. Києві згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.07.2016р. Тому став на облік у відповідних органах Пенсійного фонду України (на цей час - в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві).

Після чергового підвищення заробітної плати на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» за довідкою №18-57-161 від 22.02.2016р., отриманою у прокуратурі Донецької області для перерахунку пенсії за 2015 рік, він звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі ЦОС ПФУ у м. Києві) для проведення перерахунку пенсії в розмірі 90% від розміру заробітної плати та виплати різниці у розмірі пенсії за попередні місяці.

У задоволенні його заяви щодо здійсненні перерахунку пенсії, поданої до ЦОС ПФУ у м. Києві у письмовій відповіді № 34410/05 від 16.11.16 за підписом начальника Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду - Поротнікової Н.І. було відмовлено у задоволенні заяви із посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІІІ (далі Закон № 213-УІІІ), зокрема на п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у якому передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону про призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються.

Не погодившись із відмовою у перерахунку пенсії, позивач просив задовольнити його позовні вимоги, викладені у позовній заяві щодо визнання протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про відмову у перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років та поновлення права на перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугою років в розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати.

У змінених позовних вимогах позивач доповнив обґрунтування позову, зазначивши про неприйнятність посилання відповідача на п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у якому передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону про призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Відповідно до п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття актів України» №911-19 від 24.12.2015 з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року продовжує дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Вважає, що прийняте ЦОС ПФУ у м. Києві рішення є таким що обмежує та порушує його права, гарантовані Конституцією та Законами України.

До того ж посилання відповідача на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», як на підставу відмови в здійсненні перерахунку пенсії є необґрунтованим, оскільки у положеннях цього пункту міститься посилання на скасування норм пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до законів України , у той же час як у цьому пункті відсутні посилання на скасування норм пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання вже були призначені.

Посилання відповідача на виключення із постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 пункт 4, яким було передбачено порядок проведення перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати державним службовцям також незаконні, виходячи з того, що такий перерахунок повинен здійснювались в порядку та на підставі законодавства, чинного на дату призначення пенсії за вислугою років. Зазначена правова позиція повністю відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеного в рішеннях по справах № 21-348а13 та № 21-445а13.

Згідно ст.137 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач, змінив первісні позовні вимоги у пункті 2 позовної заяви та просив викласти п.2. позовних вимог такого змісту:

Зобов'язати Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії №1789-XII від 05.11.1991 року) у розмірі 90 відсотків від розміру моєї місячної заробітної плати зазначеної у довідці прокуратури Донецької області № 18-57-161 від 22.02 2016 року, без обмеження її максимальним розміром, та виплатити не отриману частину виплат за минулий період з 01.12.2015 року з урахуванням раніше проведених виплат без обмеження її максимальним розміром.

Зміна позовних вимог обґрунтована правовою позицією висловленою Верховним Судом України в постановах від 10.12.2013 (справа №21-348а13), від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 06.10.2015 (справа №127/11720/14-а), від 15.12.2015 (справа №161/18933/14-а), від 01.03.2016 (справа №161/20170/14-а), прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Відповідно до положень ч.1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України такої категорії, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Враховуючи викладене позивач просив задовольнити його позовну заяву такого змісту:

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років в розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Донецької області №18-57-161 від 22.02.2016р.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Києваздійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Донецької області № 18-57-161 від 22 лютого 2016 року про розмір фактичної заробітної плати відповідно до статті 51-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) в розмірі 90 % від розміру місячної заробітної плати без обмежень граничного розміру пенсії з 01 грудня 2015 року.

Стягнути з Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Києва; юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Крутий узвіз, 4, на користь ОСОБА_1, адреса реєстрації: 01054, АДРЕСА_1, судові витрати 567 грн., 74 коп.

У письмових запереченнях проти позову (ас.21-23,32-34) представник відповідач посилався на п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», згідно із якими слід відмовити в здійсненні перерахунку пенсії позивачу, оскільки Закон України «Про прокуратуру» в частині призначення та виплати пенсій скасовано з тих підстав, що у встановлений строк не були внесені зміни до закону у цій частині. Відповідачем надано відповідь позивачу.

«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у якому зазначено,що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону про призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Відповідно до п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у раз неприйняття актів України» №911-19 від 24.12.2015 з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року продовжує дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Крім того відповідач зазначив, що Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 виключено з Постанови КМУ від 31.05.2000 №865 пункт 4, яким було передбачено проведення перерахунку пенсії у зв'язку із підвищення заробітної плати.

А також представник відповідача просив звільнити відповідача від стягнення судового збору. оскільки відповідач не отримує кошти із бюджету для сплати судового збору.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з посилання на викладені у позовній заяві та поясненнях до неї доводи на підтвердження позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом адміністративного спору є вимоги позивача щодо визнання неправомірними дій Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Києва (далі ЦОС УПФ м. Києва) щодо виплати йому пенсії згідно із Законом України «Про прокуратуру» якої його позбавили прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у п. 5 Прикінцевих положень якого було припинено дію статей Закону «Прокуратуру» щодо призначення та виплати пенсій, визначених цим законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2005 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України. Він отримує пенсію за вислугу років згідно із ст.50-І Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. № 1789-ХІІ (у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» від 12.07.2001р. за № 2663-ІІІ) у розмірі 80% від розміру середньої місячної заробітної плати.

У зв'язку із підвищенням заробітної плати на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» він звернувся до ЦОС ПФУ у м. Києві для проведення перерахунку пенсії в розмірі 90% від заробітної плати та виплати різниці у розмірі пенсії за попередні місяці, долучивши надану прокуратурою Донецької області довідку №18-57-161 від 22.02.2016 року для перерахунку пенсії за 2015 рік.

Відповідач відмовив листом від 16 листопада 2016 року з посиланням на п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у якому зазначено,що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону про призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України.

Досліджуючи обставини справи з врахуванням зібраних документів та з огляду на прийняті вищестоящими судовими інстанціями постанови, у яких викладені правові позиції стосовно положень, пов'язаних із змінами внесеними до пенсійного законодавства, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон №1789-ХІІ) в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, зменшено до 80% відсотків розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Частиною 18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом №3668-VІ зміни до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії..

Положення частини першої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру»,з 01.10.2011 року у частині призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно із частиною 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали

Водночас згідно із п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», на які посилається відповідач, було встановлено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону про призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України. «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Крім того Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 виключено з Постанови КМУ від 31.05.2000 №865 пункт 4, яким було передбачено проведення перерахунку пенсії у зв'язку із підвищення заробітної плати

Звернення позивача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії залишено відповідачем без задоволення у зв'язку із положеннями п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» оскільки у зв'язку із неприйняття до 1 червня 2015 року закону про призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, у тому числі «Про прокуратуру», тобто, оскільки не було виконано зазначених умов законодавчим органом України, щодо вирішення зазначених вказівок, вказаних у у п.5 прикінцевих положень, яке не було вирішено у встановленому порядку.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що причини відмови у перерахунку пенсії позивачу пов'язана із положеннями п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», зокрема припису, згідно із яким було визначено строк прийняття актів згідно із приписом до 01 червня 2015 року продовжує дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та Постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, якою виключено з Постанови КМУ від 31.05.2000 №865 пункт 4, якими було передбачено проведення перерахунку пенсії у зв'язку із підвищення заробітної плати, права позивача на пенсійне забезпечення згідно із законодавством, що діяло до прийняття оспореного акту, порушені.

Як зазначено у Постановах Колегії суддів Вищого адміністративного суду, зокрема у Постанові від 18 жовтня 2016 у справі № К/800/19212/16 з посиланням на судову практику Конституційний Суд України сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06.10.2015 року у справі 21-2432а15, який згідно зі статтею 2442 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, колегія суддів виходила з того, що згідно статті 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до нової редакції ч.2 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (із змінами, внесеними Законом № 213-VIII від 02.03.2015 "Про внесеннязмін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення"), пенсія призначається в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державнепенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відтак, нова редакція ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цими законами.

Приписами ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.ст.22, 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян встановлене законами України (в тому числі і Законом України "Про прокуратуру") є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Окрім викладеного, суд приймає до уваги позицію викладену у Рішенні Конституційного Суду України у справі №1-8/2016 від 08 червня 2016 року за конституційним поданням Верховного Суду України щодо конституційності визнано такими що не відповідають Конституції України, зокрема у абзаці другому пункту 1 Рішення положення: - пункту п.5 Розділу ІІІ «Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного утримання суддів відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів»

Рішенням Конституційного Суду України у справі №1-8/2016 від 21 грудня 2016 року за конституційним поданням Верховного Суду України щодо конституційності визнано такими що не відповідають Конституції України положення окремих норм стосовно пенсійного забезпечення, перебачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, деяких інших осіб»

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії підлягає задоволенню, а саме визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років в розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Донецької області №18-57-161 від 22.02.2016р.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Києваздійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Донецької області № 18-57-161 від 22 лютого 2016 року про розмір фактичної заробітної плати відповідно до статті 51-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) в розмірі 90 % від розміру місячної заробітної плати без обмежень граничного розміру пенсії з 01 грудня 2015 року.

На підставі викладеного та ст.ст.22, 64 Конституції України ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Закону України «Про пенсійне забезпеченн»та керуючись ст.ст.7,18, 19, 71, 86, 94, 159, ч.ч.1, 2 ст.160, ст.161, ч.1 ст.162, ст.163, КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії- задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років в розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Донецької області №18-57-161 від 22.02.2016р.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Києваздійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Донецької області № 18-57-161 від 22 лютого 2016 року про розмір фактичної заробітної плати відповідно до статті 51-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) в розмірі 90 % від розміру місячної заробітної плати без обмежень граничного розміру пенсії з 01 грудня 2015 року.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва; юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Крутий узвіз, 4, на користь ОСОБА_1, адреса реєстрації: 01054, АДРЕСА_1, судові витрати 567 (п'ятсот шістдесят сім) грн., 74 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: О.Ф. Малинников.