Справа № 805/4892/16-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 р. Справа №805/4892/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Пидоненко Д.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну за позовом ОСОБА_1 м.Краматорськ

до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення про застосування фінансових санкцій та рішення №230/05-15-17-012 від 10 листопада 2016 року про опис майна у податкову заставу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем 31 серпня 2016 року було проведено фактичну перевірку дотримання вимог чинного законодавства в сфері обігу алкогольних напоїв і тютюнових виробів за результатами чого складено акт №257/05-15-40-, яким встановлено порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України №957 від 30.10.2018 року, в частині здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за ціною, нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни на алкогольні напої. На підставі акту перевірки прийнято рішення про застосування фінансових санкцій у розмірі 10000 грн. Позивач вважає, що відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності своїх дій та спірного рішення, тому вважає що воно підлягає скасуванню. Крім того, як похідне від нього піддягає визнанню незаконним та скасуванню рішення №230/05-15-17-012 від 10 листопада 2016 року про опис майна у податкову заставу. Позивач просив визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення про застосування фінансових санкцій та рішення №230/05-15-17-012 від 10 листопада 2016 року про опис майна у податкову заставу.

05 квітня 2017 року представник позивача надав через канцелярію суду пояснення по справі, відповідно до яких повідомив номер рішення про застосування фінансових санкцій та просив суд визнати протиправним та скасувати рішення № від 16.09.2016 року.

Позивач просив суд задовольнити позов.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з тих самих підстав, що викладені у письмових запереченнях до позову.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням вимог ст. 41, ст. 122, ст. 128 КАС України, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за наявними в справі матеріалами та доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, зареєстрований як фізична особа підприємець, перебуває на податковому обліку Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. 80.1 ст. 1 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з п.п. 80.2.5 п. 80.2 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

31 серпня 2016 року посадовими особами Краматорської державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області було проведено фактичну перевірку ОСОБА_1 з питань додержання субєктами господарювання вимог встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Перевірка здійснювалась у кафе-закусочній, що розташовано за адресою: м.Краматорськ, вул. Паркова, 20.

За результатами перевірки складено акт №257/05-15-40- від 31.08.2016 року, яким зафіксовано факт продажу в кафе-закусочній 0,1 л. горілки «5 капель» класична 40 % об.од. спирту, виробник ТОВ «АГЗ Прайм» за ціною 8 грн., чим порушено постанову Кабінету Міністрів України №957 від 30.10.2008 року, відповідно до якої розмір мінімальної роздрібної ціни за 0,1 л. горілки складає 10,98 грн. Таким чином, відповідачем зроблено висновок, про здійснення роздрібної торгівлі алкогольним напоями за ціною нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни на алкогольні напої.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 16 вересня 2016 року №, яким до ОСОБА_1 на підставі акту фактичної перевірки та відповідно до абз. 13 ч. 2 ст.17 Закону України №481/95-ВР застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в сумі 10000 грн.

Спірні правовідносини, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (надалі по тексту - Закон №481) за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону №481, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Відповідно до статті 116 Податкового кодексу України у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення-рішення.

Частиною 10 статті 18 Закону України Закону № 481 право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої надано Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957 встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

При цьому, відповідач при встановлені факту роздрібної торгівлі алкогольним напоями за ціною нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни на алкогольні напої керувався приписами додатку до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957 у редакції, викладеній з урахуванням змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №462 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957», яка набрала чинності 17.06.2015 року.

У відповідно з додатком до вказаної постанови мінімальна роздрібна ціна на горілку та лікеро-горілчані вироби, інші, код згідно з УКТЗЕД 2208 60, 2208 70, 2208 90, за 1 літр 100-відсоткового спирту, з 01 вересня 2015 року складає 274,50 грн., (тобто 10,98 грн. за 0,1 л. горілки 40 % об. од.)

Однак, Постанова Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №462 оскаржувалась у судовому порядку.

Так, Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 року по справі №826/17459/15 Постанову Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957» визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 року по справі №826/17459/15 залишено без змін.

Судові рішення набрали законної сили 11.02.2016 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.03.2016 року виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 року по справі №826/17459/15 зупинено до розгляду справи судом касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.06.2016 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 року по справі №826/17459/15 залишено без змін.

Суд зауважує, що визнання акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Як вже зазначалось раніше, перевірка позивача контролюючим органом відбулась 31 серпня 2016 року, тобто після набрання законної сили судовим рішенням, яким визнано нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957».

Тому, станом на дату реалізації позивачем алкогольного напою діяла редакція Постанови Кабінету Міністрів України в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 червня 2014 р. №177, згідно з додатком до якої мінімальна роздрібна ціна на горілку та лікеро-горілчані вироби, інші, код згідно з УКТЗЕД 2208 60, 2208 70, 2208 90, за 1 літр 100-відсоткового спирту, з 01 серпня складає 199,5 грн., тобто 7,98 грн. за 0,1 л. горілки 40 % об. од.

Таким чином, позивач не допустив порушення постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» № 957 від 30.10.2008 року, оскільки здійснив реалізацію 0,1 л. горілки за ціною що перевищує встановлену мінімальну роздрібну ціну алкогольними напоями (за ціною 8 грн.).

Отже, що контролюючим органом під час розрахунку мінімальної роздрібної ціни горілки безпідставно застосовано положення постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 у редакції постанови від 17.06.2015 №426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957».

Враховуючи вищевикладене, податкове повідомлення-рішення від 16 вересня 2016 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення №230/05-15-17-012 від 10 листопада 2016 року про опис мана позивача у податкову заставу, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 87.2. статті 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Зі змісту статей 88, 89 Податкового кодексу України вбачається, що майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає, зокрема, у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З огляду на встановлення судом протиправності прийнятого у відношенні позивача податкового повідомлення-рішення про визначення йому суми штрафу, яке в свою чергу стало підставою для прийняття рішення про опис майна у податкову заставу, суд дійшов висновку про необхідність визнання його протиправним та скасування.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в існування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення та рішення про опис майна у податкову заставу.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення про застосування фінансових санкцій № від 16.09.2016 року та рішення №230/05-15-17-012 від 10 листопада 2016 року про опис майна у податкову заставу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області № від 16.09.2016 року про застосування штрафної (фінансової) санкцій у розмірі 10000 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у м.Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області №230/05-15-17-012 від 10 листопада 2016 року про опис майна у податкову заставу.

Повний текст постанови складено та підписано 10 квітня 2017 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кониченко О.М.