Справа № 296/66/17
Суддя: Сингаївський О. П.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/66/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

при секретарі Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного Управління Національної поліції в Житомирській області про проведення перерахунку пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання незаконними дій ГУПФ України в Житомирській області щодо встановлення йому основного розміру пенсії 59% грошового забезпечення; зобовязати ГУПФ України в Житомирській області встановити основний розмір пенсії 64% грошового забезпечення у відповідності до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобовязання ГУПФ України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсійного забезпечення з врахуванням основного розміру пенсії 64% грошового забезпечення з 01.09.2016р.; зобовязання ГУНП в Житомирській області надати обґрунтовану відповідь чи відповідають підстави звільнення свідоцтво про хворобу від 22.08.2016р. №271/171 пункту 2 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.08.2016р. наказом ГУНП в Житомирській області №199 о/с позивач звільнений зі служби в поліції на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (через хворобу). Вислуга років станом на день звільнення складає: календарна 23 роки 06 місяців 27 днів, у пільговому обчисленні 23 роки 08 місяців 23 дні. Посилаючись на те, що свідоцтво про хворобу військово-лікарської комісії від 22.08.2016р. №271/171 є підставою для звільнення позивача, а не підставою для нарахування пенсії, позивач вказує на незаконність дій відповідача про зменшення розміру основної пенсії до 59 % грошового забезпечення, замість 64% грошового забезпечення.

ГУПФ України в Житомирській області в письмовому запереченні вказало, що у наданому позивачем свідоцтві про хворобу від 22.08.2016р. №271/171 на підставі якого ГУНП в Житомирській області видано наказ про звільнення від 29.08.2016 р. №199 о/с, не міститься інформація про непридатність до служби в поліції, а зазначається, що позивач визнаний непридатним до військової служби в мирний час, вважає, що останній не має права на нарахування пенсії у підвищеному розмірі, що обраховується з урахуванням положень ст.77 Закону України "Про Національну поліцію".

Учасники процесу в засідання суду не зявилися.

Представник позивача у заяві від 03.03.2017р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що наказом ГУНП в Житомирській області №199/с від 29.08.2016р., за п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу), підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 29.08.2016р. (а.с.5).

Згідно вказаного наказу вислуга років на дату звільнення складає: календарна 23 роки 06 місяців 27 днів, у пільговому обчисленні 23 роки 08 місяці 23 дні.

Підставою для звільнення стали заява ОСОБА_1 та свідоцтво про хворобу ВЛК ДУ ТМО МВС України по Житомирській області від 22.08.2016р. №271/171.

Відповідно до свідоцтво про хворобу від 22.08.2016р. №271/171 ОСОБА_1 за сукупністю захворювань непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку (а.с.6).

01.11.2016р. ГУ ПФУ в Житомирській області надіслало ОСОБА_1 лист №2552/03-21, яким повідомило, що останньому призначено пенсію у розмірі 59% грошового забезпечення (за 23 роки вислуги) (а.с.7).

Відповідно до ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:

1) у зв'язку із закінченням строку контракту;

2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;

3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції;

4) у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

5) через службову невідповідність;

6) у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

7) за власним бажанням;

8) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій);

9) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі;

10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення;

11) у зв'язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Відповідно до пункту а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ( в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 лютого 2001р. №85 затверджено Порядок проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України.

В додатку №12 до вище вказаного положення затверджене «свідоцтво про хворобу», в п. 13 якого міститься графа: «Постанова військово-лікарської комісії про придатність до військової служби». Зміни до вказаного наказу у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліції» не вносилися.

Як вбачається з свідоцтва про хворобу ВЛК ДУ ТМО МВС України по Житомирській області від 22.08.2016р. №271/171, ОСОБА_1 непридатний до військової служби (а.с.6).

Таким чином, ГУ ПФУ в Житомирській області безпідставно не взято до уваги свідоцтво про хворобу від 22.08.2016р. №271/171 та безпідставно визначено пенсію у розмірі 59% грошового забезпечення, оскільки позивач звільнений на підставі ч.1 п.2 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу), що підтверджується наказом №199/с від 29.08.2016р., підставою для звільнення є свідоцтво про хворобу від 22.08.2016р. №271/171, форма вказаного свідоцтва затверджена Наказом МВС України від 06.02.2001р. №85, до якого не вносилися зміни, на ОСОБА_1 поширюються норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тому право позивача на пенсійне забезпечення не може бути порушено державою внаслідок невнесення змін до підзаконних нормативних актів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги про визнання незаконними дій ГУПФ України в Житомирській області щодо встановлення йому основного розміру пенсії 59% грошового забезпечення; зобовязати ГУПФ України в Житомирській області встановити основний розмір пенсії 64% грошового забезпечення у відповідності до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсійного забезпечення з врахуванням основного розміру пенсії 64% грошового забезпечення з 01.09.2016р., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобовязання ГУНП в Житомирській області надати обґрунтовану відповідь чи відповідають підстави звільнення свідоцтво про хворобу від 22.08.2016р. №271/171 пункту 2 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію», слід вказати наступне.

Відповідно до ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення).

У даному випадку позивачем не доведено порушення ГУНП в Житомирській області його прав або інтересів, в звязку з чим у задоволенні позову до ГУНП в Житомирській області слід відмовити.

Керуючись ст. 77 ч.1 п.2 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 12, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 71, 94, 99, 158 - 163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо встановлення ОСОБА_1 основного розміру пенсії 59% грошового забезпечення.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області встановити ОСОБА_1 основний розмір пенсії 64% грошового забезпечення у відповідності до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Ззобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсійного забезпечення з врахуванням основного розміру пенсії 64% грошового забезпечення з 01.09.2016р.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (м. Житомир, вул. О.Ольжича, 7, код за ) в дохід Державного бюджету України 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя О. П. Сингаївський