Справа № 754/14416/16-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

05 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Заступника начальника Житомирської митниці Державної фіскальної служби України Афанасьєва Володимира Костянтиновича про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити, оскільки вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 04.06.2016 позивачем через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС в митному режимі «транзит» на митну територію України був ввезений автомобіль марки «Мерседес» реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1.

Термін вивезення (транзиту) вищезазначеного автомобіля з митної території України закінчувався 15.06.2016.

31.08.2016 відносно позивача, головним державним інспектором Житомирської митниці ДФС Коротун О.І. було складено протокол про порушення митних правил № 0501/101000014/2016 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України (далі - МК), а 10.10.2016 заступником начальника Житомирської митниці ДФС Афанасьєвим В.К було винесено постанову № 0501/101000014/2016, якою позивача було визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати постанову Заступника начальника Житомирської митниці ДФС Афанасьєва В.К. № 0501/101000014/2016 від 10.10.2016 про визнання позивача винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК та притягнення до адміністративної відповідальності

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено підстав для застосування відносно позивача положень ч. 1 ст. 460 МК, яка виключає адміністративну відповідальність у випадках наявності наслідків аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 90 МК, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 95 МК встановлені такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно із ч. 1 ст. 381 МК, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 522 МК передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно із частиною 1 статті 467 МК, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Положеннями статті 458 МК визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Поняття адміністративного правопорушення відображено у частині першій статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення та передбачає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З пояснень позивача вбачається, що вивезти спірний автомобіль «Мерседес» реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1 у встановлений законом строк не мала можливості у зв'язку із його знаходженням на СТО з 08.06.2016 до 10.11.2016 на ремонті. На підтвердження зазначених обставин позивач надала документи, видані ФОП ОСОБА_5 довідку від 10.11.2016, рахунок-фактуру від 08.06.2016 та акт №1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 10.11.2016.

В статті 460 МК вказано, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Частиною другою статті 95 МК встановлено, що до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Приписами статті 192 МК передбачено, що у разі якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

За такого правового врегулювання колегія суддів апеляційного суду вважає, що документи, які видано ФОП ОСОБА_5не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивачем не надано жодних доказів стосовно звернення до відповідача з відповідною заявою, в якій було б повідомлено суб'єкта владних повноважень про обставини щодо поломки автомобіля.

Таку ж позицію було висловлено і Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 12.10.2016 по справі № 452/1416/15-а.

Інших доказів відсутності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК матеріали справи не містять.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду дійшла до висновку про правомірність дій відповідача стосовно притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 470 МК, що полягає у перевищенні встановленого ст.. 95 МК строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в протоколі та постанові відповідача не відображено відомостей про відлік часу щодо доставляння транспортного засобу та митного органу призначення, апеляційний суд відхиляє, оскільки обставина недоставки спірного автомобіля у встановлений законом десятиденний строк не заперечується позивачем.

Апеляційний суд також відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що справу про порушення митних правил було розглянуто неповноважним органом, оскільки, як зазначалося, в силу вимог ст. 522 МК, справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав на задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Земляна Г.В.