Справа № 212/7871/16-а
Суддя: Чорний І. Я.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/7871/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі головуючого - судді Чорного І.Я.,

при секретарі Водоп'яновій Ю.С.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, інспектора патрульної поліції роти № 2, батальйону № 1 УПП у м. Кривий Ріг прапорщика поліції Чигрин Станіслава Геннадійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, інспектора патрульної поліції роти № 2, батальйону № 1 УПП у м. Кривий Ріг прапорщика поліції Чигрина Станіслава Геннадійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що 17 грудня 2016 року о 11:30, керуючи автомобілем по вул. 200-річчя Кривого Рогу позивач ОСОБА_1 був зупинений інспектором поліції, який не представився та звинуватив його у проїзді на поєднання червоного та жовтого сигналу світлофору, що забороняє рух автомобіля, посилаючись на наявність відео. Пояснення позивача, що він на невеличкій швидкості під'їжджав до пішохідного переходу, де світлофор встановлено з секундоміром до переключення сигналу і тому контролював рух таким чином, щоб продовжити рух без зупинки, інспектор не взяв до уваги, сказавши, що на стоп лінії він повинен був зупинитися. Потім під'їхав інший екіпаж і вже інспектор з іншого екіпажу склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДР № 141450 від 17.12.2016. Вважає зазначену постанову незаконною, а дії інспектора поліції неправомірними, в зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Додатково пояснив, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону та обставинам справи, тому що порушення ПДР не було. Він заперечував свою вину, але в порушення вимог ст. 258 КУпАП протокол інспектором складено не було, а відтак позивач був позбавлений можливості викласти свої заперечення та скористатися своїми правами. Постанова інспектора поліції не відповідає вимогам ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП України. Так, у постанові немає даних про докази або наявність відео. Також були відсутні будь які інші матеріали справи, як то пояснення поліцейських. Позивачу не було роз'яснено статтю 268 КУпАП. Просив скасувати оскаржувану постанову.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Крім цього пояснив, що постанова інспектора поліції серія ДР № 141450 від 17.12.2016 не відповідає вимогам ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП України. Це випливає з самого складу зазначеного правопорушення та обсягу доказів, наявних у постанові. Також були відсутні будь які інші матеріали справи, як то пояснення поліцейських. Постанова, складена з чисельними порушеннями прав громадянина, є незаконною. Постанова складена нерозбірливим почерком з чисельними помилками. При винесені постанови інспектором поліції, було порушено процедуру оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху що суперечить 3-му та 4-му розділу. «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

Представник відповідача Краснов К.В. в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні з підстав, що вказані в письмовому запереченні на позов інспектора поліції Чигрина С.Г., в останнє судове засідання представник не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи.

Відповідач Чигрин С.Г. в судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на долучені до матеріалів справи письмові заперечення, в подальшому в судові засідання не з'являвся, подавши заяву про слухання справи в його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, відеозапис наданий відповідачем, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 141450 від 17.12.2016 року прийнятою інспектором патрульної поліції роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Чигрином С.Г., визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Згідно зазначеної постанови, позивач ОСОБА_1, 17.12.2016 року о 11 годині 30 хвилин керуючи транспортним засобом «Volkswagen» номерний знак НОМЕР_1, в м. Кривому Розі на вул. 200 річчя Кривого Рогу проїхав на поєднання червоного та жовтого сигналів світлофору, чим порушив п 8.7.3є ПДР України, такими діями, відповідно, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. (а.с.3).

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у інспектора патрульної поліції підстави для прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Також згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Реалізовуючи свої повноваження, суб'єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст. 9 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення суб'єкта владних повноважень.

Так, ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене суд приходить до висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 141450 від 17.12.2016 року інспектор патрульної поліції роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Чигрин С.Г. діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

Щодо позовних вимог про скасування постанови серії ДР № 141450 від 17.12.2016 року слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 8.7.3.є постанови Кабінетів Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху» (далі - Правила), поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Так, в постанові серії ДР № 141450 від 17.12.2016 року зазначено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем проїхав на поєднання червоного та жовтого сигналу світловору, що також встановлено під час перегляду відеозапису в судовому засіданні, чим порушив п. 8.7.3.є ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 80 КАС України речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Дослідивши докази, суд на підставі ст.10 КАС України, відповідно до якої усі учасники адміністративного процесу є рівними, та ст.11 КАС України, у відповідності до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, враховуючи вимоги статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вважає, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач діяв в межах вказаних вимог КУпАП, наданих йому повноважень а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 251, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 10, 11, 69-71, 86, 99, 122, 128, 158, 160-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, інспектора патрульної поліції роти № 2, батальйону № 1 УПП у м. Кривий Ріг прапорщика поліції Чигрин Станіслава Геннадійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 06 квітня 2017 року.

Суддя: І. Я. Чорний