Справа № 214/5512/16-а
Суддя: Щеняєва І. Б.
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/5512/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 лютого 2017 року Саксаганський районний суду міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Щеняєвої І.Б.

при секретарі Фастовець Ю.Ю.

за участю:

представник позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико- соціальної експертизи» ДОР» в особі обласного МСЕК №6, третя особа Державна установа «Український державний науково-дослідницький інститут медико-соціальних проблем інвалідності і Міністерства охорони здоровя » про скасування рішення обласного МСЕК №6 від 06.07.2015 року та зобов'язати вчинити дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить скасувати рішення обласного МСЕК №6 від 06.07.2015 року про невизнання позивача , інвалідом ІІІ групи та зобовязати обласну МСЕК № 6 здійснити новий огляд позивача та його документів, з урахуванням погіршення стану здоровя та соціального стану, для прийняття рішення по встановленню інвалідності.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що в період з 13 квітня 2011 року по 01 травня 2015 року обласним МСЕК №6 позивачу було встановлено третю групу інвалідності з приводу наслідків побутової травми 2009 року. ДУ «Українським державним науково-дослідницьким інститутом медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» йому було встановлено діагноз: наслідки побутової травми 2009 року у вигляді зрісся 3х лодижечного перелому кісток правої гомілки, післяопераційного фіброзного анкілозу правого гомілкового суглобу. Контрактура правого гомілковостопного суглоба НФС ІІІ ст. Зазначений діагноз первинно був встановлений позивачу у 2011 році Обласною МСЕК №6 м. Кривого Рогу, того ж року йому встановлено інвалідність ІІ групи із зазначенням дати наступного переогляду через рік. З 01 травня 2012 року встановлена ІІІ група інвалідності яка продовжувалась щорічно з 01 травня 2015 року. З 26.05.2015 року по 05.06.2015 року позивач був обстежений в ДУ «Українським державним науково-дослідницьким інститутом медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» з приводу наслідків побутової травми 2009 року. Після одержання медекспертної справи та висновку інституту, 06.07.2015 року. Обласна медико-соціальна експертна комісія№6 винесла рішення про відсутність підстав для встановлення інвалідності позивачу, яке було видане у вигляді довідки № 1192 від 06.07.2015 року. Позивач не погодився з цим рішенням , оскільки він не почав почувати себе краще, а навпаки за останній рік відчув погіршення стану здоровя.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі просила їх задовольнити.

Представник відповідача, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, надала до суду заперечення з яких вбачається, що позивач на момент огляду працював майстром в ТОВ «Техпром», перебував на листку непрацездатності по наслідках травми 2009р. з 25.05.2010 і по 14.09.2010 р.р., вперше був оглянутий лікарями Саксаганської міжрайонної МСЕК 14.09.2010р. по направленню КЗ «Міська клінічна лікарня №2» по наслідках перенесеної побутової травми 27.04.2009 року; після огляду хворого комісією було прийнято рішення про продовження лікування за листком непрацездатності з 14.09.2010 р. для відновлення життєдіяльності і відновного лікування у відповідності до встановленого законодавством порядку.

Наступний огляд на Саксаганській МСЕК в 2011 році, після оперативного втручання за повторним направленням КЗ «Міська клінічна лікарня №2» з наявністю ознак інвалідності. Після огляду 13.04.2011р. комісія встановила позивачу II групу інвалідності з категорією загальне захворювання терміном на 1 рік на період активного відновного лікування, терміном до 01.05.2012 року згідно діючого законодавства.

При винесенні експертного рішення враховувались: невеликий термін після оперативного втручання, характер травми, ступінь вираженості порушень функцій організму, в т.ч. що значно впливають на ефективність лікування та реабілітаційних заходів, стан компенсаторно-адаптаційних можливостей організму, клінічний та трудовий прогноз, здатність до соціальної адаптації, потреба в різних видах реабілітації та соціальної допомоги, ІНФОРМАЦІЯ_1, вік, необхідність і можливість працевлаштування, тривалість перебування на листку непрацездатності. Після прийняття експертного рішення про групу інвалідності, визначення реабілітаційного потенціалу та реабілітаційного прогнозу ОСОБА_4 була складена індивідуальна програма реабілітації № 497, де були зазначені конкретні заходи щодо реабілітації інваліда, терміни виконання, очікувані результати та критерії оцінки ефективності реабілітаційних заходів

Представник відповідача зазначає, що відповідач з 26.05.2015 і по 05.06.2015р. знаходився на стаціонарному обстеженні в травматологічному відділенні інституту експертизи з приводу віддалених наслідків побутової травми 2009р. у вигляді зрощеного перелому. Згідно консультативного висновку інституту експертизи № 3209 від 05.06.2015р., виявлена в процесі обстеження патологія і ступінь вираженості функціональних порушень з боку опорно-рухового апарату обмежують життєдіяльність пацієнта в нерізкій ступені, що не дає підстав для встановлення групи інвалідності. Тому, представник позивача вважає що позов є безпідставним та не підлягає задоволенню.

Представник третьої особи надав до суду відгук, в якому зазначено, що висновок інституту відповідає чинним нормативним документам, що регламентують встановлення інвалідності в Україні. Крім того, представник третьої особи зазначає, що ОСОБА_4 отримав у побуті травму правої гомілки в 2009 році. З 2011 року по 2015 року визнавався інвалідом другої та третьої групи та отримував від держави соціальну допомогу(протягом пяти років) у вигляді виплати матеріальних коштів - пенсії по інвалідності, реабілітаційних заходів. Тому просив відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико- соціальної експертизи» ДОР» в особі обласного МСЕК №6, третя особа Державна установа «Український державний науково-дослідницький інститут медико-соціальних проблем інвалідності і Міністерства охорони здоровя » про скасування рішення обласного МСЕК №6 від 06.07.2015 року та зобов'язати вчинити дії.

Дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини та визначив відповідні ним правовідносини, які регулюються Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності та Інструкцією про встановлення груп інвалідності

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого У-5103/202 ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з 27.04.2009 року по 08.05.2009 року з діагнозом: з двох лодижчетим переломо, правої гомілки зі зміщенням (а.с.8).

ОСОБА_4 Саксаганською МСЕК 29.05.2013 року було повторно складено реабілітаційну програму відповідно до індивідуальної програми реабілітації інвалідів № 524.

Згідно виписки із медичної карти № 3209 ОСОБА_4 ДУ «Українським державним науково-дослідницьким інститутом медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» йому було встановлено діагноз: наслідки побутової травми 2009 року у вигляді зрісся 3х лодижечного перелому кісток правої гомілки, післяопераційного фіброзного анкілозу правого гомілкового суглобу. Контрактура правого гомілковостопного суглоба НФС ІІІ ст. (а.с 13 13 зворот).

Відповідно до довідки № 1192 , ОСОБА_4 за результатами огляду 06.07.2015 року обласним МСЕК №6 інвалідом не визнаний (а.с. 14).

Позивач неодноразова звертався до Головного лікаря КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» ДОР» з заявою про надання йому обґрунтованої відповіді на підстав чого не визнано інвалідом, а також прохав надати йому висновки комісії про невизнання інвалідом (а.с.15; 17)

Крім того, як вбачається з заяви позивача від 17 червня 2016 року, останній не погоджується з рішенням обласного МСЕК, та рядом порушень Обласним МСЕК (м. Кривий Ріг) законодавства України про МСЕК, та просить відповідача розглянути його документи в центрі МСЕК України (а.с.19).

Згідно відповіді ДЗ «ЦМСЕК МОЗ України» на заяву позивача від 29.06.2016 року, при вивченні документів які були надані позивачем разом з заявою встановлено, що наявні клініко морфологічні зміни в наслідок патології опорно-рухового апарату, які обмежують його життєдіяльність в легкому ступені та відповідно до МОЗ України № 561 від 05.09.2011 року та постанови КМУ від 03.12.2009 року № 1317 не дають підстав встановлення групи інвалідності. (а.с. 20)

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов'язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому нормами ЦПК.

Ураховуючи зазначені положення Постанови Пленуму Верховного Суду України, суд розглядає даний спір з наданням правової оцінки процедурі прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом владних повноважень, тобто діям Обласного МСЕК №6 від 06.07.2015 під час прийняття рішення відносно ОСОБА_4

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» медико-соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров'я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров'я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

Статтею 3 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" встановлено, що інвалідність як міра втрати здоров'я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи Міністерства охорони здоров'я України.

Постановою КМ України від 03 грудня 2009 року № 1317 затверджено Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Відповідно до пункту 3 Положення про медико-соціальну експертизу медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (п.17 Положення).

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом МОЗ України від 05 вересня 2011 року № 561, при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об'єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Таким чином, рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення необхідних досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров'я, на підставі медичної документації, яка обов'язково включає направлення на МСЕК (форма № 088/о), та за результатами об'єктивного обстеження особи (огляд, обмацування, вистукування, вислуховування) членами комісії.

Відповідно п. 2.1 Інструкції про встановлення груп інвалідності, п.27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності порушення статодинамічних функцій організму людини є підставою для встановлення інвалідності, критеріями для встановлення III групи інвалідності є ступінь втрати здоров'я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому I ступені.

Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акту огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою (п.19).

В судовому засіданні, з пояснень сторін та досліджених наданих сторонами доказів встановлено, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 27.04.2009 року по 08.05.2009 року з діагнозом: з двох лодижчетим переломо, правої гомілки зі зміщенням, в наслідок побутової травми. Згідно консультативного висновку ДУ «Українським державним науково-дослідницьким інститутом медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» № 3209, виявлене в процесі обстеження ОСОБА_4 патологія та ступінь вираженості функціональних порушень зі сторони опорно-рухового апарату на теперішній час обмежують життєдіяльність пацієнта в нерезкой ступені , що не дає підстав для встановлення групи інвалідності.

Позивач в своєму позові оскаржує рішення про невстановлення йому групи інвалідності, натомість в матеріалах справи містяться лише медичні висновки та довідка МСЕК, згідно якої ОСОБА_4 за результатами огляду інвалідом не визнаний. Суду не надано жодних доказів чи інших медичних висновків, окрім як міркувань самого позивача про необхідність встановлення, відповідно до стану його здоровя, йому третьої групи інвалідності.

Таким чином, суд вважає, що при прийнятті рішення про відмову позивачу у встановленні щодо нього групи інвалідності відповідачем було виконано процедури, передбачені п.1.2. Наказу міністерства охорони здоров'я України № 561від 05.09.2011 року «Про затвердження Інструкції про встановлення груп інвалідності».

При цьому, суд не розглядає та не в має компетентності встановлювати наявність чи відсутність в дійсності у позивача групи інвалідності з огляду на п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» а також приймаючи до уваги той факт, що для встановлення даного питання потрібні спеціальні знання в області медицини.

Разом з тим, суд приймає до уваги той факт, що згідно п.3.4 вищевказаної Інструкції МОЗ України, захворювання, виявлені у позивача (згідно наданих документів) не входять до переліку захворювань, у зв'язку з якими може бути встановлено 3-ю групу інвалідності.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем було вчинено дії на підставі та у спосіб, передбачений відповідними нормативними актами, а томі підстави для визнання їх незаконним відсутні.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні», Положення про Міністерство охорони здоров'я України, затвердженого Указом Президента України від 13.04. 2011 року № 467, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009, Інструкція про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 05.09.2011 №561, керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 71, 72, 122, 86, 159-163 КАС України, суд,

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» ДОР» в особі обласного МСЕК №6, третя особа Державна установа «Український державний науково-дослідницький інститут медико-соціальних проблем інвалідності і Міністерства охорони здоровя » про скасування рішення обласного МСЕК №6 від 06.07.2015 року та зобов'язати вчинити дії - відмовити

На постанову може бути подана апеляційна скарга через Саксаганський районний суд міста ОСОБА_1 до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з отримання копії постанови.

Суддя І.Б. Щеняєва