Справа № 816/156/17
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/156/17
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом

позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до відповідача Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області
про визнання протиправною та скасування вимоги
В С Т А Н О В И В:

24.01.2017 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 27.09.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на протиправність та необґрунтованість спірної вимоги. Позивач зазначив, що в результаті адміністративного оскарження податкового повідомлення рішення, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 11 837,64 грн, податковим органом підтверджено правомірність визначення позивачем суми валових витрат. Отже, на думку позивача, відповідачем було протиправно нараховано позивачу єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 27 384,41 грн.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

14.03.2017 представник позивача надала до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с. 87).

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 31.08.2016 по 20.09.2016 податковим органом проведено перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт № 2643/16-01-13-04-10/НОМЕР_1 від 27.09.2016.

Перевіркою встановлені такі порушення:

- абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 11 ст. 8, п. 2 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", у результаті чого занижено єдиний внесок у сумі 27 384,41 грн, а саме: за 2013 рік у сумі 6042,34 грн та за 2015 рік у сумі 21 342,07 грн;

- п. 44. 1 ст. 44, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб у загальній сумі 11 837,64, в т. ч. за 2013 рік у сумі 2611,96 грн та за 2015 рік у сумі 9225,68 грн;

- пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, ст. 128 Господарського кодексу України, а саме: неналежне ведення обліку доходів та витрат за 2013 рік та 2015 рік, що призвело до включення до декларацій про майновий стан і доходи неправдивих даних.

За наслідками проведеної перевірки податковим органом винесені такі рішення:

- податкове повідомлення рішення від 27.10.2016 № НОМЕР_2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 14 907,05 грн, у тому числі за податковими зобов'язаннями у розмірі 11 837,64 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 2959,41 грн;

- рішення № НОМЕР_3 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 27.10.2016, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 3040,56 грн;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 27.09.2016 про сплату заборгованості з єдиного внеску у розмірі 27 384,41 грн /а. с. 38, 40-41/.

Позивачем вказані рішення оскаржені в адміністративному порядку 01.11.2016 /а. с. 43-46/.

Рішенням Головного управління ДФС у Полтавській області про результати розгляду скарги № 1289/Ф/16-31-10-05-11 від 01.12.2016 /а. с. 49-53/ встановлено відсутність порушень у частині віднесення ФОП ОСОБА_2 у 2013 році до складу витрат безнадійної дебіторської заборгованості та банківських відсотків по депозитним вкладам на суму 17 413,08 грн та у 2015 році послуг елеватора на суму 61 504,52 грн, і, як наслідок, безпідставність визначення ФОП ОСОБА_1 заниження суми єдиного внеску на 27 384,41 грн та, відповідно, штрафної санкції у розмірі 3040,56 грн. Указаним рішенням скасовано рішення ДПІ у м. Полтаві від 27.10.2016 № НОМЕР_3.

Також, рішенням Головного управління ДФС у Полтавській області про результати розгляду скарги № 1360/Ф/16-31-10-05-11 від 26.12.2016 /а. с. 54-58/ скасовано податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 27.10.2016.

01.12.2016 рішенням № 1295/Ф/16-31-10-05-11 залишено без розгляду скаргу позивача на вимогу ДПІ у м. Полтаві № Ф- від 27.09.2016 у зв'язку з порушенням порядку і строку подання скарги на вказану вимогу /а. с. 59-60/.

Позивач, не погоджуючись з правомірністю прийняття спірної вимоги, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Отже, нарахування єдиного внеску пов'язано з розміром доходів (прибутку), отриманих від діяльності платника, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

З акта перевірки вбачається, що спірна вимога про сплату єдиного внеску у розмірі 27 384,41 грн винесена у зв'язку з встановленням податковим органом заниження суми доходу за період, що перевірявся, отриманого від здійснення діяльності за період з 2011 року по 2015 рік, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, у сумі 78 917,60, а саме: за 2013 рік у сумі 17 413,08 грн та за 2015 рік у сумі 61 504,52 грн (опис порушення наведено в п. 2.1.2 акта перевірки) /а. с. 28/.

Так, згідно з п. 2.1.2 акта перевірки завищення суми витрат, пов'язаних з отриманням доходу за 2013 та 2015 роки на суму 78 917,60 грн, відбулось у зв'язку з включення до їх складу витрат, які документально не підтверджені. Завищення суми витрат, пов'язаних з отриманням доходу за 2013 рік на суму 17 413,08 грн, відбулося у зв'язку з включенням до їх складу витрат під отриманий та задекларований дохід у вигляді безнадійної дебіторської заборгованості у розмірі 27 005 грн та банківських відсотків за депозитні вклади у розмірі 9008,08 грн, що є чистим доходом само зайнятої особи. Розмір завищення суми витрат становить 17 413,08 грн, оскільки платником задекларовано суму чистого оподаткованого доходу у сумі 18 600 грн та з нього сплачено податки. Завищення суми витрат, пов'язаних з отриманням доходу за 2015 рік на суму 61504,52 грн, відбулось у зв'язку з включенням до їх складу сплачених коштів на адресу ОСОБА_3 "Гребінківський елеватор" за надані послуги з призначенням платежу "Послуги елеватора", використання яких у господарській діяльності платника не підтверджено у ході перевірки, оскільки вони не відносяться до витрат безпосередньо пов'язаних з отриманням доходу.

У зв'язку з виявленням вказаних порушень податковим органом винесено податкове повідомлення рішення від 27.10.2016 № НОМЕР_2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 14 907,05 грн, у тому числі за податковими зобов'язаннями у розмірі 11 837,64 грн, та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 2959,41 грн.

Як вже зазначалось вище, вказане рішення скасовано в порядку адміністративного оскарження рішенням № 1360/Ф/16-31-10-05-11 від 26.12.2016.

Згідно з пунктом 55.1 статті 55 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу.

Отже, відповідно до вимог наведених вище норм податкове повідомлення рішення від 27.10.2016 № НОМЕР_2 вважається відкликаним.

До того ж, суд звертає увагу, що рішенням № 1360/Ф/16-31-10-05-11 від 26.12.2016 встановлено неправомірність висновків відповідача про завищення ФОП ОСОБА_1 витрат, пов'язаних з отриманням доходу за 2013 рік у розмірі 17 413,08 грн та за 2015 рік на суму 61 504,52 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у зв'язку з встановленням податковим органом у порядку адміністративного оскарження відсутності порушень ФОП ОСОБА_1 у частині завищення витрат, пов'язаних з отриманням доходу за 2013 рік у розмірі 17 413,08 грн та за 2015 рік на суму 61 504,52 грн, позивачу безпідставно визначено заниження суми єдиного внеску на підставі оскарженої вимоги у розмірі 27 384,41 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, не довів суду правомірності винесення спірної вимоги, що є підставою для задоволення адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 27.09.2016.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.С. Канигіна