Справа № 462/6076/16-а
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року Справа № 876/3327/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Керод Х.І.,

та за участі осіб:

від відповідача - Вітка І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 22 лютого 2017 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Львові, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова про зобов'язання вчинити дії та повернення утриманих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Львові, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова, в якому просив зобов'язати відповідача припинити утримувати з поточних нарахувань 52,75 грн. переплати та повернути утримані зайво сплачені кошти за період з лютого 2016 року по жовтень 2016 року включно в сумі 747,75 грн. (52,75 грн.*9 місяців).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22 лютого 2017 року провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Львові, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова про зобов'язання вчинити дії та повернення утриманих коштів закрито. Роз'яснено позивачу, що дана позовна заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм КАС України, просить таку скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції допустив порушення процесуальних норм закону та неповно з'ясував обставини справи, зокрема не врахував, що відповідно до п. 14 постанови Пленуму ВАС України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2014 № 8 Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань наділений контролюючими функціями та правом видання обов'язкових для страхувальників нормативно-правових актів, спори за його участі та участі його робочих органів розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача на заперечення вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації

Для вирішення питання за правилами якого судочинства слід розглядати певний спір, і чи володіє він ознаками справи адміністративної юрисдикції, яка повинна розглядатися за правилами передбаченими Кодексом адміністративного судочинства України, слід виходити із суб'єктного складу та предмету заявленого позову.

Так, предмет позову - матеріально - правова вимога позивача до відповідача викладена у позовній заяві. У справі адміністративної юрисдикції вимога адміністративного позову повинна ґрунтуватися на публічно - правових відносинах позивача із відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Львові є суб'єктом владних повноважень, проте спір виник не у зв'язку із реалізацією ним владних управлінських функцій. Зокрема, заявлені позовні вимоги були породжені не спором у сфері публічно-правових відносин, а спором, який лежить у площині цивільних (майнових) прав, і вирішення позову має своєю дійсною метою не усунення порушень прав позивача зі сторони суб'єктів владних повноважень у площині вертикальних, публічних відносин (які на цей час свою дію вичерпали, породивши інші наслідки), а виключно матиме вплив на цивільні права й інтереси та вирішуватиме спір у цій сфері.

За таких обставин, на думку колегії суддів, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Таким чином, судом першої інстанції було правильно застосовано норми процесуального права та прийнято вірне рішення про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 22 лютого 2017 року про закриття провадження у справі № 462/6076/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська

повний текст ухвали виготовлений 03.04.2017