Справа № 161/15485/16-а
Суддя: Подзіров А. О.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/66/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Подзіров А.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання незаконним рішення та зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах,-

в с т а н о в и в:

21.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про визнання незаконним рішення та зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.07.2016 року він звернувся до відповідача із заявою та необхідними документами про призначення пенсії на пільгових умовах по Списку № 2 згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як має достатній пільговий стаж роботи та досяг відповідного пенсійного віку для призначення пільгової пенсії за віком. Однак, відповідач своїм рішенням від 12.10.2016 року № 154/3 відмовив у призначенні пільгової пенсії, у звязку із тим, що ним не надані уточнюючі довідки, які підтверджують зайнятість повний робочий день в шкідливих умовах праці за період роботи з 25.07.1983 р. по 31.07.2000 р. на посаді забивача худоби у ВАТ «ОСОБА_2 мясокомбінат».

Просить визнати протиправними та скасувати рішення ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 12.10.2016 року № 154/3 щодо відмови у призначенні йому пенсії на пільгових умовах по Списку № 2, згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобовязати Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити та виплачувати йому пенсію на пільгових умовах по Списку № 2, згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши у його пільговий трудовий стаж роботу за період з 25.07.1983 року по 31.07.2000 року на посаді забійника худоби на ТзОВ «ОСОБА_2 мясокомбінат» з часу досягнення пенсійного віку, а саме з 26 травня 2016 року. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач подав на адресу суду письмові заперечення, з яких вбачається, що позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за віком по Списку № 2 у звязку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Так, згідно записів в трудовій книжці ОСОБА_1 працював з 25.07.1983 р. по 31.07.2000р. на посаді забивача худоби ВАТ «ОСОБА_2 мясокомбінат». Зазначений період зарахувати до пільгового стажу роботи по Списку № 2 немає підстав, оскільки в трудовій книжці відсутня інформація про зайнятість даного громадянина повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, що передбачено ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочу місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довіку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637. Просив справу розглядати у його відсутність.

03.04.2017 року винесено ухвалу про здійснення розгляду даної справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За результатами розгляду справи, оцінивши обставини справи, вважаю їх достатніми для прийняття рішення.

Судом встановлено, що 26.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із заявою про призначення пенсії згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 10 ).

Рішенням від 12.10.2016 року № 154/3 про результати розгляду заяви від 26.07.2016 року про призначення пенсії на пільгових умовах, Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області відмовило позивачу у призначенні пенсії згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у звязку із відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с. 9 ).

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинними на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Як вбачається із копії рішення відповідача, до пільгового стажу роботи по Списку № 2, позивачу ОСОБА_1 зараховано періоди роботи: з 13.03.2007 року по 25.12.2009 року на посаді забивача худоби у ВАТ «ОСОБА_2 мясокомбінат №1». Тобто позивачу зараховано стажу 1 рік 05 місяців 08 днів.

В той же час, відповідачем не зараховано стажу за період роботи з 25.07.1983 року по 31.07.2000 року на посаді забивача худоби у ВАТ «ОСОБА_2 мясокомбінат №». Тобто, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах за вказаний період, слід застосовувати Списки, які були чинні у вказаний період списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10.

Відповідно до вимог статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі за текстом - Порядок), передбачено також, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За пунктом 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно пункту 23 Порядку, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою. Відповідно до пункту 25 Порядку у тих випадках, коли періоди роботи зараховуються до трудового стажу на підставі показань свідків, один із яких свідчить про роботу заявника за більший період, ніж інші, встановленим вважається період, який підтверджений двома або більше свідками.

Аналізуючи вищевказані положення законодавства, суд приходить до висновку, що за наявності трудової книжки та відповідних записів у ній, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, не передбачено необхідності в поданні інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, для підтвердження таких записів.

Судом встановлено, що на підтвердження наявності пільгового стажу, позивачем ОСОБА_1 відповідачу подавались копія трудової книжки БТ І № 1033464 від 13.03.1980 року.

Як вбачається із записів трудової книжки, позивач з 25.07.1983 р. по 10.10.1998 р. (запис № 9 на підставі наказу № 287 від 18.07.1983 р. та запис № 14 на підставі наказу № 371 від 14.07.1998р.) на посаді забивача худоби на ВАТ «ОСОБА_2 мясокомбінат» (а.с. 7- 8), 31.07.2000 року позивач був звільнений у звязку переведенням. Таким чином, судом встановлено, що у період роботи з 25.07.1983 р. по 10.10.1998 р. працював на ВАТ «ОСОБА_2 мясокомбінат» та за результатами атестації його робоче місце має право на пільгову пенсію за списком № 2, що підтверджується переліком № 5 виробництв, цехів, професій, робочих місць і посад працівників, яким за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за віком згідно Списку №2.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

При цьому, згідно ч. 2 п.4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, обов'язок проведення атестації робочих місць покладено саме на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.09.2014 року № 21-307а14.

Як вбачається із письмових заперечень відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, позивачу відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 25.07.1983 року по 31.07.2000 року, у звязку із тим, що в трудовій книжці позивача відсутні інформація про зайнятість даного громадянина повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, що передбачено ст. 13 Закону України «про пенсійне забезпечення».

Суд вважає, що позивач ОСОБА_1 має право на призначення пенсії на пільгових умовах, проте за період з 25.07.1983 р. по 10.10.1998р., що складає 15 років 2 місяці та 19 днів, згідно записів в трудовій книжці, які підтверджують факт роботи позивача на посаді, яка передбачена в Списку № 2 та характер роботи, яка за постановою КМ СРСР від 26.01.1991 року № 10 постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, дає підстави для призначення пільгової пенсії.

Крім того, вирішуючи питання про законність та обґрунтованість рішення відповідача, що оскаржується, суд виявив невірне обрахування стажу позивача на пільгових умова з 13.03.2007 року по 25.12.2009 року, а саме замість 2 років 9 місяців та 12 днів обраховано як 1 рік 05 місяців та 08 днів.

Таким чином, приймаючи рішення про відмову в призначенні пенсії в зв'язку з незарахуванням спірного періоду роботи позивача, відповідач діяв протиправно, не враховуючи всі норми законів, якими регулюються спірні відносини, внаслідок чого спірне рішення підлягає скасуванню.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені нормизакону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з застосуванням положеньст.11 КАС України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права і з врахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на призначення пенсії та визнання протиправним і скасування рішення відповідача від 12.10.2016 року №154/3 про відмову в призначенні пенсії позивачеві та зобов'язання зарахувати до пільгового стажу роботи позивача спірні періоди.

Суд зазначає, що пенсійним органом при розгляді заяви позивача про призначення пенсії не вирішувалося питання щодо дати, з якої позивач набуде право на призначення пенсії згідно п. «б»ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»за умовами зарахування спірного стажу (з 25.07.1983 р. по 10.10.1998р., та з 13.03.2007 року по 25.12.2009 року) до пільгового стажу роботи за Списком №2 та щодо наявності достатнього загального стажу для призначення пенсії.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд присуджує позивачеві часткове відшкодування судових витрат зі сплати судового збору, які підтверджені квитанцією про сплату судового збору (а. с. 1), за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 275.60 грн.

На підставі встановлених обставин справи та наведених норм законодавства, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 94, 158 164, 183-2, 185, 186 КАС України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» суддя,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання незаконним рішення та зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 12.10.2016 року № 154/3 щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах по Списку № 2, згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 липня 2016 року про призначення пенсії відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з зарахуванням до пільгового страхового стажу періоду роботи з 25.07.1983 р. по 10.10.1998 р. у ВАТ «ОСОБА_2 мясокомбінат».

Стягнути з ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Волинської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 275 (двісті сімдесят пять ) гривень 60 копійок сплаченого судового збору.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова за результатами письмового провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Постанова, прийнята у письмовому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Подзіров А.О.