Справа № 521/21913/16-а
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ________________
Пр. №2-а/521/109/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Тищенко Д.О., Нейковій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанов про порушення митних правил,

встановив:

У грудні 2016року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, уточненим в подальшому до Одеської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Одеська митниця ДФС України), посилаючись на те, що 12 лютого 2015 року о 10 годині 30 хвилин він прибув з Болгарії (м. Пловдів) до України (м. Одеса) в пункт пропуску «Рені-Джюрджюлешть-авто» митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» на автомобілі марки «BMW Х5», д/н НОМЕР_3, країна реєстрації Болгарія. При перетині державного кордону України на зазначеному вище автомобілі, ним було надано митному органу пакет всіх необхідних документів для поміщення транспортного засобу в митний режим «тимчасового ввезення» по смузі «зелений коридор», а саме: паспорт громадянина Республіки Болгарії № НОМЕР_5, виданий МВР Пловдів 25 жовтня 2012 року, дійсний до 25.10.2017 року, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Проте, посадовими особами митного органу відповідно до листа Ізмаїльського прикордонного загону від 12 лютого 2015 року №51/108 та на підставі оцінки й аналізу ризиків для проведення поглибленого догляду даного транспортного засобу та особистих речей водія, автомобіль «BMW Х5», д/н НОМЕР_3 було виведено в «червоний коридор» для проведення поглибленого догляду транспортного засобу в ході якого порушень митних правил не виявлено, але у кишені його куртки було виявлено паспорт громадянина України на його ім'я, серії НОМЕР_6, виданий 29 листопада 2013року Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, в якому було зазначено, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Вказував, що 22 квітня 2015року посадовими особами митного органу відносно нього була винесена постанова по справі про порушення митних правил №0104/50000/15 від 22 квітня 2015року, якою він був визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1737862,65грн.

Стверджував, що постанова №0104/50000/15 від 22 квітня 2015року всупереч вимогам ст.526 МК України була винесена посадовими особами митного органу без його участі, про місце та час розгляду справи він повідомлений не був. Крім того, зазначав, що він має постійне проживання за межами України, а саме: АДРЕСА_2, про що є відповідна відмітка в особистій карті (паспорті) громадянина Болгарії. Вважає, що виходячи з наведеного він не повинен був здійснювати обов'язкове декларування автомобіля «BMW Х5», д/н НОМЕР_3, оскільки зазначений транспортний засіб протягом 2015-2016 років неодноразово перетинав державний кордон України, про що свідчать відповідні відмітки у його закордонному паспорті.

При цьому у зазначеній постанові відсутні будь-які посилання на акт його особистого догляду, тому невідомо при яких обставинах у нього було виявлено паспорт громадянина України, якого у той час при ньому не було, жодних документів про будь-які порушення у тому числі митних правил стосовно нього в той день не складалося та ним не підписувалося.

12 лютого 2015 року він в'їхав на територію України, як громадянин Болгарії та тимчасово ввозив на митну територію України транспортний засіб особистого користування «BMW Х5», д/н НОМЕР_3, країна реєстрації Болгарія.

Вказував, що 09 березня 2016 року він, не будучи обізнаним в існуванні постанови Одеської митниці ДФС від 22 квітня 2015 року, здійснив продаж даного транспортного засобу на території Республіки Болгарія.

Крім того, із письмових заперечень представника відповідача йому стало відомо, що 15 вересня 2015року посадовими особами митниці відносно нього також була винесена постанова по справі про порушення митних правил №0411/50007/15 від 15 вересня 2015року, якою він був визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1737862,65грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 02 травня 2015 року о 01 годині 19 хвилин в пункті пропуску «Віноградівка-Вулканешти» митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» прибув легковий автомобіль марки «BMW Х5», д/н НОМЕР_3, країна реєстрації Болгарія, який прямував з Болгарії (м. Пловдів) до України (м. Одеса) під керуванням громадянина ОСОБА_2, який надав для митного оформлення паспорт громадянина Болгарії № НОМЕР_5, виданий МВР Пловдів 25.10.2012 року, дійсний до 25 жовтня 2017 року.

Оскільки відповідно до листа Ізмаїльського прикордонного загону від 12 лютого 2015 року №51/108 він має паспорт громадянина України серії НОМЕР_6, виданий 29 листопада 2013 року Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, та зареєстрований АДРЕСА_1, та на підставі оцінки й аналізу ризиків для проведення поглибленого догляду даного транспортного засобу та особистих речей водія, автомобіль «BMW Х5», д/н НОМЕР_3, було виведено в «червоний коридор» для проведення поглибленого догляду транспортного засобу в ході якого порушень митних правил не виявлено, жодних документів про будь-які порушення 02 травня 2015 року при проходженні ним державного кордону в пункті пропуску «Віноградівка-Вулканешти» не складалося та ним не підписувалося.

Зазначав, що 02 травня 2015 року він в'їхав на територію України як громадянин Болгарії, який тимчасово ввозив на митну територію України транспортний засіб особистого користування «BMW Х5», д/н НОМЕР_3, країна реєстрації Болгарія.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд визнати протиправними та скасувати постанови Одеської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0104/50000/15 від 22 квітня 2015 року та №0411/50007/15 від 15 вересня 2015року у зв'язку з відсутністю в його діях ознак порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України.

Представник позивача, діючий на підставі довіреності від 04 листопада 2016року у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити (а.с.38-39).

Представник відповідача, діюча на підставі довіреності від 27 грудня 2016року у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити у їх задоволенні. Надав раніше письмові заперечення проти позову, в обґрунтування яких зазначав, що 12 лютого 2015 року о 10 годині 30 хвилин в пункт пропуску «Рені - Джюрджюлешть-авто» митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» прибув легковий автомобіль марки «BMW X 5», д/н НОМЕР_3, країна реєстрації Болгарія, який прямував з Болгарії (м. Пловдів) до України (м. Одеса) під керуванням громадянина ОСОБА_2, який надав для митного оформлення паспорт громадянина Болгарії НОМЕР_7, виданий МВР Пловдів 25 жовтня 2012року.

На підставі оцінки та аналізу ризиків для проведення поглибленого догляду транспортного засобу та особистих речей водія, автомобіль марки «BMW X 5», д/н НОМЕР_3, країна реєстрації Болгарія, було виведено в «червоний коридор», під час огляду якого порушень митних правил виявлено не було. Однак, в кишені куртки було виявлено паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_2 Вказував, що станом на 12 лютого 2015року громадянин ОСОБА_2 був громадянином України та мав постійне місце проживання на території України, отже мав статус громадянина-резидента.

Представник відповідача також зазначав, що оскільки станом на 12 лютого 2015 року позивач був громадянином України та мав постійне місце проживання на території України, то він мав статус громадянина-резидента, який при тимчасовому ввезенні на митну територію України автомобіля іноземної реєстрації, заявив митному органу України, що він є громадянином Болгарії та нерезидентом, чим вчинив інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

За таких обставин, на підставі ст.ст. 459, 494 МК України посадовою особою Одеської митниці ДФС у відношенні громадянина України ОСОБА_2, у його присутності було складено протокол про порушення митних правил №0104/50000/15 від 12 лютого 2015року за ознаками ст.485 МК України. При цьому, ОСОБА_2 відмовився від надання пояснень по обставинах справи. Оскільки ОСОБА_2 відмовився від надання пояснень, підписання та одержання копії протоколу, примірник протоколу про ПМП №0104/50000/15 було направлено громадянину ОСОБА_2 листом Одеської митниці ДФС від 14 квітня 2015року за повідомленою ним та вказаною у паспорті адресою: АДРЕСА_1.

Зазначав, що незважаючи на складання 12 лютого 2015року у відношенні позивача протоколу про ПМП №0104/50000/15 за ознаками ст.485 МК України, 02 травня 2015 на підставі ст.ст.459, 494 МК України працівником Одеської митниці ДФС у відношенні громадянина ОСОБА_2 знову було складено протокол про ПМП №0411/50007/15 за тією ж статтею МК України.

За таких обставин, відповідач вважає, що матеріалами справи про порушення митних правил винаОСОБА_2 у вчиненні ним правопорушень, передбачених ст. 485 МК України, доведена, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. (а.с.73).

Відповідно до ст.5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

При розгляді справи про порушення митних правил посадова особа зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.489 МК України).

Відповідно до ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

В протоколі про порушення митних правил зазначається: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім'я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

Згідно ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Оцінюючи матеріали справи, суд виходить з того, що хоча і для провадження у справах про адміністративні правопорушення є характерним специфічний вид доказу - безпосереднє спостереження уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення і проведення адміністративного розслідування, проте сам по собі факт складання протоколу не може бути визнаний єдиним та достатнім доказом для встановлення вини особи в скоєнні правопорушення у разі оспорювання особою факту вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 12 лютого 2015 року о 10 годині 30 хвилин в пункті пропуску «Рені-Джюрджюлешть-авто» митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» прибув легковий на автомобіль марки «BMW Х5», д/н НОМЕР_3, країна реєстрації Болгарія, який прямував з Болгарії (м. Пловдів) до України (м. Одеса) під керуванням громадянина ОСОБА_2, який надав для ввезення вказаного автомобілю у режимі тимчасового ввезення, та митного оформлення паспорт громадянина Болгарії № НОМЕР_5, виданий МВР Пловдів 25.10.2012 року, дійсний до 25 жовтня 2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що посадовими особами митного органу відповідно до листа Ізмаїльського прикордонного загону від 12 лютого 2015 року №51/108 та на підставі оцінки й аналізу ризиків для проведення поглибленого догляду даного транспортного засобу та особистих речей водія, автомобіль «BMW Х5», д/н НОМЕР_3 було виведено в «червоний коридор» для проведення поглибленого догляду транспортного засобу в ході якого порушень митних правил не виявлено, але у кишені куртки громадянина ОСОБА_2 було виявлено паспорт громадянина України на його ім'я, серії НОМЕР_6, виданий 29 листопада 2013року Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, в якому було зазначено, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, про що був складений акт про проведення огляду від 12.02.2015року в якому зазначено, що ОСОБА_2 у присутності двох свідків від підпису відмовився (а.с.14-16,45,48).

За вказаних обставин, на підставі ст.ст. 459, 494 МК України посадовою особою Одеської митниці ДФС у відношенні позивача ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил №0104/50000/15 від 12 лютого 2015року за ознаками ст.485 МК України, оскільки він, як громадянин України, маючи статус громадянина - резидента при ввезенні на митну територію України автомобілю іноземної реєстрації «BMW Х5», д/н НОМЕР_3заявив митному органу України, що він є громадянином Болгарії та нерезидентом, чим вчини противоправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Сума несплачених митних платежів, які підлягали б сплаті при ввезені зазначеного транспортного засобугромадянином - резидентом, попередньо складає 641572,17 грн. (а.с.14-16).

З змісту вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від дачі пояснень, заповнення декларації, підписання та одержання копії протоколу, тому примірник протоколу про порушення митних правил №0104/50000/15 від 12 лютого 2015року було направлено йому за вказаною у паспорті адресою: АДРЕСА_1,(а.с.43-44).

Вказані факти підтверджуються письмовими поясненнями громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.46,47).

22 квітня 2015року посадовими особами митного органу відносно ОСОБА_2 була винесена постанова по справі про порушення митних правил №0104/50000/15 від 22 квітня 2015року, якою він був визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення порушення становить 1737862,65грн. (а.с.14-16).

Крім того, встановлено, що 02 травня 2015 року о 01 годині 19 хвилин в пункті пропуску «Віноградівка-Вулканешти» митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» прибув легковий автомобіль марки «BMW Х5», д/н НОМЕР_3, країна реєстрації Болгарія, який прямував з Болгарії (м. Пловдів) до України (м. Одеса) під керуванням громадянина ОСОБА_2, який надав для ввезення вказаного автомобілю у режимі тимчасового ввезення, та митного оформлення паспорт громадянина Болгарії № НОМЕР_5, виданий МВР Пловдів 25.10.2012 року, дійсний до 25 жовтня 2017 року (а.с.6,7,45, 74-76).

Відповідно до ст. 529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв'язку з поданням адміністративного позову, внесенням подання прокурора або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил встановлені ст. 531 МК України є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Відповідно до п.1 ст.2 Закону України №2235-111 «Про громадянство України» від 18.01.2001, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про громадянство України» громадянин України, який відповідно до чинного законодавства України є таким, що постійно проживає за кордоном, може вийти з громадянства України за його клопотанням. Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного Указу Президента України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про громадянство України» громадянин України, який подав заяву про вихід з громадянства України або щодо якого оформляється втрата громадянства, до видання Указу Президента України про припинення громадянства України користується всіма правами і несе всі обов'язки громадянина України.

Таким чином, станом на 12 лютого 2015року та на 02 травня 2015 року громадянин ОСОБА_2 був громадянином України та мав постійне місце проживання на території України, отже мав статус громадянина-резидента а.с.45).

Відповідно до ч.3 ст.380 Митного кодексу України від 13 березня 2012року «Про тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікується за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3.5 тонни). 8711 згідно УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Судом встановлено, що громадянин України ОСОБА_2, маючи статус громадянина-резидента, при ввезенні на митну територію України автомобілю іноземної реєстрації «ВМW Х5». д/н НОМЕР_3, країна реєстрації Болгарія, заявив митному органу України, що він є громадянином Болгарії та нерезидентом, чим вчинив про протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

З змісту постанови про порушення митних правил №0104/50000/15 від 22 квітня 2015року вбачається, що згідно із службовою запискою управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Одеської митниці ДФС від 27.02.2015 №445/15-70-25 у разі ввезення зазначеного транспортного засобу на митну територію України громадянином-резидентом підлягають сплаті митні платежі у розмірі 579 287,55 грн.

Крім того, при винесенні постанови про порушення митних правил №0104/50000/15 від 22 квітня 2015року Одеською митницею ДФС на підставі листа Адресно-довідкового бюро Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 13 березня 2015року встановлено, що громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в АДРЕСА_1, документувався паспортом НОМЕР_6, виданим 29 листопада 2013року Київським РВ у м. Одесі 1 УДМС України в Одеській області (а.с14 звор.).

Відповідно до статті 4 Митного кодексу України від резидентами - фізичними особами вважаються: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі, які тимчасово перебувають за кордоном.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 станом на 12 лютого 2015року та на 02 травня 2015 року мав постійне місце проживання в Україні, у зв'язку з чим він мав статус резидента (в розумінні вимог Митного кодексу України) та відповідні права та обов'язки щодо порядку проходження митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, передбаченого Митним кодексом України.

Згідно статті 380 МК України строк тимчасового ввезення для громадян-нерезидентів становить до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування відповідно до ч. 4 ст. 380 МК України можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для їх особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Статтею 292 МК України встановлено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення, зокрема, ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та підлягають реекспорту до завершення встановленого строку.

Відповідно до ст.30 Податкового кодексу України податкова пільга - це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі. Податкова пільга надається, зокрема, шляхом звільнення від сплати податку та збору.

Зокрема, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року, при цьому вони не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Навпаки, тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8703 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Таким чином, умови та порядок тимчасового ввезення на митну територію України транспортних засобів особистого користування резидентами та нерезидентами мають суттєву різницю по застосуванню заходів як тарифного, так й нетарифного регулювання.

Отже, позивач, маючи статус громадянина-резидента при тимчасовому ввезенні на митну територію України автомобіля іноземної реєстрації заявив органу доходів і зборів України, що він є громадянином Болгарії та нерезидентом, чим вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, які підлягали б сплаті у разі ввезення зазначеного транспортного засобу па митну територію України громадянином-резидентом.

За таких обставин, суд вважає, що позивач ОСОБА_2 12 лютого 2015 року вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в розмірі 1737862,65 грн. та повторно, 02 травня 2015року також вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в розмірі 1453484,76грн., а тому за думкою суду Одеська митниця ДФС на законних підставах притягнуло останнього до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

Суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що останній проживає постійно в Болгарії, що підтверджується відміткою в його особистій карті (паспорті) громадянина Болгарії НОМЕР_8, оскільки відповідно до положень Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», та п.5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордоном, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 № 201, документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіальної о підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордоном.

Позивач та його представник не надали суду паспорт громадянина України ОСОБА_2 для виїзду за кордон зі штампом «постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіальної о підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордоном.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити у повному обсязі, оскільки постанови Одеською митницею ДФС є законними та обґрунтованими, винесеними з всебічним, повним та об'єктивним з'ясуванням всіх обставин справи.

Керуючись ст.ст. 4, 292, 380, 485 Митного кодексу України,ст.ст. 2, 7, 11, 12, 17, 69, 71, 86, 99, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанов про порушення митних правил - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня її проголошення

Суддя: О.М.Сегеда