Справа № 461/5406/16-а,2а/461/496/16
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Справа № 876/804/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Обрізка І.М., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 27 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції першого взводу третьої роти третього батальйону ОСОБА_2, Управління патрульноїполіції у м.Львові про визнання протиправними дій та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

18.08.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції першого взводу третьої роти третього батальйону ОСОБА_2, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу 03.08.2015 року за адресою м. Львів, вул. Ш. Руставелі; скасувати постанову відповідача серії ДР №097222 від 03.08.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 27 грудня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивач, керуючи транспортним засобом у м. Львові по вул. Ш.Руставелі, здійснив зупинку ближче 10 метрів до пішохідного переходу, чим порушив п.19.1 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, винесеною із неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 27 грудня 2016 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що постанову відповідача серії ДР №097222 від 03.08.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП складена інспектором без застосування жодних засобів вимірювальної техніки, яка пройшла метрологічну повірку згідно Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Таким чином, не було здійснено реального встановлення важливої для вирішення справи обставини відстані від транспортного засобу, що зупинився, до дорожньої розмітки «Пішохідний перехід». Інспектор на власний розсуд встановив порушення, що не відповідає вимогам об'єктивності і безсторонності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 6 ст. 71 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихст.72 цього Кодексу.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З метою витребування та дослідження доказів дана справа неодноразово відкладалася 21.02.2016 року, 07.03.2016 року, 21.03.2016 року, однак матеріали справи про адміністративне правопорушення в судове засідання відповідачем представлено не було.

Із наявних матеріалів справи неможливо встановити обставини вчиненого правопорушення.

Згідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає рішення суду першої інстанції незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального права, в звязку з чим його слід скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити, визнавши протиправною та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, ч. 4 ст. 202, ст.ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н ОВ И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 27 грудня 2016 року у справі №461/5406/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції першого взводу третьої роти третього батальйону ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у м. Львові про визнання протиправними дій та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора патрульної поліції 1-го взводу 3-ої роти 3-го батальйону лейтенанта ОСОБА_2 серії ДР № 09722 від 03.08.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді І.М. Обрізко

ОСОБА_3

Повний текст постанови виготовлено та підписано 04.04.2017 року.