Справа № 524/3578/15-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 р.Справа № 524/3578/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.02.2017 по справі № 524/3578/15-а за результатами розгляду заяви виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука в особі Ліквідатора з припинення діяльності виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.05.2015 по адміністративній справі № 524/3578/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука

про зобов'язання нарахування та виплати коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука в особі Ліквідатора з припинення діяльності виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області Бончака Степана Антоновича звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.05.2015 по адміністративній справі №524/3578/15-а за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про зобов'язання нарахування та виплати коштів.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.02.2017 заяву відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.05.2015 по адміністративній справі № 524/3578/15-а задоволено, постанову суду скасовано за нововиявленими обставинами. Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про зобов'язання нарахування та виплати коштів відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.05.2015 по адміністративній справі № 524/3578/15-а.

У судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 30.03.2017 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області (далі - відповідач), в якому просила суд визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині не нарахування та не виплати їй при звільненні, у зв'язку з виходом на пенсію, одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів та зобов'язати останнього нарахувати та виплатити їй одноразову грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів, яка належала їй до виплати при звільненні 11.02.2011р. у зв'язку з виходом на пенсію.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.02.2015р. в задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 постанову суду першої інстанції було скасовано, прийнято нову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

В квітні 2015 року позивач звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області із адміністративним позовом до виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука, в якому просила зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.02.2011 року (день звільнення) по 27.04.2015 року (день подання позову).

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.05.2015 позов задоволено в повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу законів про працю України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Факт невиплати позивачу грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів при звільненні встановлено постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015, а відтак, в силу частини першої статті 72 КАС України не підлягає доказуванню.

З огляду на викладене, судом першої інстанції встановлено, що позивач мав право на нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Вищевказана постанова суду першої інстанції набрала законної сили, 06.10.2015 позивачці видано виконавчий лист (а.с. 48).

У листопаді 2016 року виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.05.2015, в обгрунтування якої вказав, що йому стали відомі обставини, що є підставою для перегляду постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.05.2015 по адміністративній справі №524/3578/15-а за нововиявленими обставинами, а саме: ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.12.2015 у справі №524/4438/14-а (провадження №К/800/21908/15) постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 по справі №524/4438/14-а скасовано, а постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.02.2015 залишено в силі. Вважає, що вказана обставина має значення для вирішення справи і є істотною для ухвалення правильного рішення у справі, оскільки не була відома на час ухвалення судового рішення по справі.

Задовольняючи заяву про перегляд постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.05.2015 по адміністративній справі №524/3578/15-а за нововиявленими обставинами та скасовуючи постанову суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що ухвала Вищого адміністративного суду України від 15.12.2015 у справі №524/4438/14-а (провадження №К/800/21908/15), якою скасовано постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 по справі №524/4438/14-а, на підставі якої приймалось рішення у цій справі, є нововиявленою обставиною у розумінні ч. 2 ст. 245 КАС України, оскільки є істотною для справи обставиною.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Стаття 245 КАС України містить вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно ч.2 ст.245 КАС України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 248 КАС України встановлено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи, а також обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

З огляду на зазначену процесуальну норму закону, як нововиявлені можуть розглядатись обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення судового рішення, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

При цьому слід зазначити, що нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення.

Відповідно до п.п. 4, 7 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 22.05.2015 "Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", до нововиявлених обставин належать факти об'єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв'язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин, зокрема, є: істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

"Істотність" обставини означає те, що якби суд її міг урахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення. Ознаку "не були і не могли бути відомі особи" потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня. При цьому, за змістом п.1 ч.2 ст.245 КАС України, така істотна обставина обов'язково повинна була існувати на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.05.2015, якою встановлено право позивача на нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку та щодо якої подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами, була постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 по справі №524/4438/14-а, якою встановлено факт невиплати позивачу грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів при звільненні.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.12.2015 у справі №524/4438/14-а (провадження №К/800/21908/15) скасовано постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 по справі №524/4438/14-а та залишено в силі постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Колегія суддів зазначає, що скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови, що належить переглянути, а саме скасування судом касаційної інстанції постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 по справі №524/4438/14-а, висновки якої щодо протиправності невиплати позивачці грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів при звільненні стали підставою для прийняття постанови суду першої інстанції, яка переглядається за нововиявленими обставинами, відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України є підставою для перегляду цього судового рішення за нововиявленими обставинами.

Оскільки вказаними судовими рішеннями спростовано факт невиплати ОСОБА_1 всіх сум, належних їй на час звільнення, а саме одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.02.2011 року (день звільнення) по 27.04.2015 року (день подання позову) задоволенню не підлягає.

Згідно ст.17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ суди застосовують конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у п.44 рішення у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011, заява №4994/04, зазначив: "Ця справа стосується рішення щодо нового розгляду справи, провадження в якій було закінчено остаточним рішенням, у зв'язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження. Така процедура сама по собі не суперечить принципу юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована в спосіб, сумісний з ст.6 Конвенції".

Отже, виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, в провадженні за нововиявленими обставинами допускається за умови дотримання приписів юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що відповідачем пропущено місячний строк звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, враховуючи те, що судом першої інстанції встановлено факт відсутності в матеріалах справи № 524/4438/14-а доказів отримання відповідачем ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.12.2015. Доводи апелянта щодо сплати відповідачем судового збору за подання заяви про перегляд постанови суду у справі № 524/3578/15-а як доказ того, що позивач був обізнаний про прийняте судове рішення касаційної інстанції, є виключно припущенням позивача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із прийнятим рішенням суду першої інстанції про задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.05.2015 по адміністративній справі №524/3578/15-а та прийняття нової постанови, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про зобов'язання нарахування та виплати коштів відмовлено.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим та таким, що прийняте з додержанням норм процесуального права.

Інші доводи та заперечення апелянта на висновки колегії суддів не впливають.

Приписами ст.200 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення постановлено з додержанням норм процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.02.2017 по справі № 524/3578/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Зеленський В.В. Пянова Я.В.
Повний текст ухвали виготовлений 04.04.2017.