Справа № 520/16120/16-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 520/16120/16-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Огренич І.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарі Нєхожиній О.О.,

за участю представника позивача Оставненко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2017 року по справі з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси (правонаступник - Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:
19.12.2016р. ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси із адміністративним позовом до Управління ПФУ в Київському районі м. Одеси (правонаступник - Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 03.11.2016р. №857559 «Про відмову у призначенні пенсії»;

- зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 23.06.2016р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення пенсійного органу є неправомірним, оскільки ним були надані усі необхідні документи для призначення пенсії на пільгових умовах, однак відповідачем було безпідставно відмовлено у призначенні такої, чим, були порушені його законні права та інтереси.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним рішення № 857559 від 03.11.2016р. Управління ПФУ в Київському районі м. Одеси «Про відмову у призначенні пенсій». Зобов`язано Управління ПФУ в Київському районі м. Одеси призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 23.06.2016р.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, Начальник Управління ПФУ в Київському районі м. Одеси 14.02.2017р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 06.02.2017р. та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - 27.07.2016р. звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку після досягнення 50 років.

03.11.2016р. Управлінням ПФУ в Київському районі м. Одеси прийнято рішення №857559, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії з підстав відсутності в довідці Галузевого архіву МО України інформації про конкретний населений пункт чи об`єкт, де позивачем безпосередньо виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Не погоджуюсь з такими діями та рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а також відповідно, з неправомірності спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту вимог ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Так, статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986р. незалежно від кількості робочих днів, пенсія надається із зменшенням на 10 років пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 рр., незалежно від кількості робочих днів, належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Згідно з п.7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком із застосуванням норм ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988р. № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

А як вбачається з приписів ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Так, як встановлено судами обох інстанції з матеріалів справи, позивач після досягнення 50 років, діючи у відповідності до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», звернувся до Управління ПФУ із заявою про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку, однак, відповідач 03.11.2016р. своїм рішенням №857559 фактично відмовив йому у призначенні такої пенсії.

Разом з тим, як зазначалось вище, відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», 2 категорія особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».

Крім того, як вбачається з наявної у справі архівної довідки №4950 від 13.09.2016р., виданої Галузевим Державним Архівом Міністерства оборони України, ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС у період з 02.05.1986р. до 26.05.1986р. у складі військової частини НОМЕР_1 . Даний факт також підтверджується і відповідним записом у військовому квитку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 .

До того ж, як видно з картки обліку №32 доз радіоактивного опромінення, ОСОБА_1 в період з 06.05.1986р. по 26.05.1986р. отримав дозу опромінення - 9 рентген.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що як вірно встановлено судом 1-ї інстанції, статус позивача як учасника ліквідації наслідків аварії підтвердження і виданим йому посвідченням серії № НОМЕР_3 від 16.04.1993р., згідно якого ОСОБА_1 має категорію 2 учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Отже, враховуючи вищезазначене, судова колегія вважає, що позивачем, в даному випадку, до Управління Пенсійного фону України в Київському районі м. Одеси було надано всі необхідні документи, які підтверджують його особисту участь у ліквідації аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, для призначення пенсії, а отже, судом 1-ї інстанції було цілком вірно встановлено протиправність оскаржуваного рішення відповідача, та, відповідно, задоволено позовні вимоги.

При цьому, одночасно необхідно звернути увагу й на той факт, що аналогічної правової позиції з цього спірного питання дотримується і ВАС України, зокрема, в своїх рішеннях від 30.07.2015р. по справі № К/800/2236/15, від 10.12.2015р. по справі № К/800/18540/15.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси - залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко