Справа № 817/2465/14
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року м. Київ К/800/66149/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Калашнікової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Рівненської митниці ДФС на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 1 жовтня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 1 грудня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БАУЕР» до Рівненської митниці Міністерства доходів і зборів про скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БАУЕР» (надалі також - позивач, Товариство) звернулась до суду з адміністративним позовом до Рівненської митниці Міністерства доходів і зборів (надалі - відповідач, Митниця), в якому просило визнати протиправними та скасувати:

картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 2 липня 2014 року № 204000003/2014/00028 та рішення про коригування митної вартості товарів № 204000003/2014/000024/1 від 1 липня 2014 року;

картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 2 липня 2014 року № 204000003/2014/00029 та рішення про коригування митної вартості товарів № 204000003/2014/000025/1 від 2 липня 2014 року;

картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 липня 2014 року № 204050001/2014/00026 та рішення про коригування митної вартості товарів № 204050001/2014/000024/2 від 15 липня 2014 року;

картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28 липня 2014 року № 204050001/2014/00029 та рішення про коригування митної вартості товарів № 204050001/2014/000027/2 від 28 липня 2014 року;

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 1 грудня 2014 року, позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просив судові рішення скасувати, прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заперечень на касаційну скаргу не надходило.

Враховуючи положення частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), колегія суддів здійснює перегляд судових рішень в межах касаційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 2 липня 2012 року між Товариством (покупцем) (Україна) та UАВ "Аrt Style " (продавцем) (Литва) було укладено контракт № 30 (надалі - Контракт) на поставку товару, відповідно до якого придбано товар на суму 10000000 евро.

Пунктом 1.1 Контракту передбачено, що на умовах, викладених в даному Контракті, Продавець передає у встановлені терміни у власність Покупця товар згідно інвойсу (рахунку-фактури), який є невід'ємною частиною Контракту на кожну поставку окремо, а Покупець сплачує за нього встановлену ціну.

Відповідно до п. 5.1 Контракту оплата будь-якої партії товару (або його частини) на рахунок продавця проводиться після його реалізації, але не пізніше 120 днів після дати, вказаної в п. 3.9 (дати поставки товару).

До митного оформлення позивачем подано:

- митна декларація (надалі - МД) № 204050001/2014/009817 на товари: халати трикотажні жіночі, білизна постільна, пледи трикотажні, ввезених на митну територію України згідно з Контрактом;

- митна декларація (далі - МД) № 204050001/2014/009819 на товари: соковижималки, вироби кухонні із корозійностійкої (нержавіючої) сталі, інструменти ручні побутові, стьобаний текстильний утеплювач, полотна трикотажні довго ворсові, стрічка окантувальна, трикотажна з штучних волокон, матраци тонкі із пористої гуми із зменшеним вмістом натурального латексу, ввезених на митну територію України згідно з Контрактом;

- митна декларація (далі - МД) № 204050001/2014/010510 на товари, ввезені на митну територію України згідно з Контрактом;

- митна декларація (далі - МД) № 204050001/2014/011327 на товари, ввезені на митну територію України згідно з Контрактом.

Митна вартість товарів заявлена позивачем за основним методом, тобто за ціною Контракту, з доповненнями, якими встановлені фіксовані ціни на окремі одиниці товару, які імпортуються.

1 липня 2014 року Митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за № 204000003/2014/000024/1. Митна вартість імпортованих товарів скоригована із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно положень статті 59 Митного кодексу України. При розрахунку митної вартості товару за основу взято вартість операції з ідентичними товарами, що ввозилися на тих же комерційних умовах, на виконання того ж зовнішньоекономічного договору, що і оцінювані товари. Коригування митної вартості товарів стало підставою для видання картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 2 липня 2014 року № 204000003/2014/00028.

2 липня 2014 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за № 204000003/2014/000025/1. Митна вартість імпортованих товарів скоригована із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно положень статті 59 Митного кодексу України. При розрахунку митної вартості товару за основу взято вартість операції з ідентичними товарами, що ввозилися на тих же комерційних умовах, на виконання того ж зовнішньоекономічного договору, що і оцінювані товари. Коригування митної вартості товарів стало підставою для видання картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 2 липня 2014 року № 204000003/2014/00029.

15 липня 2014 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за № 204050001/2014/000024/2. Митна вартість імпортованих товарів скоригована із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно положень статті 59 Митного кодексу України. При розрахунку митної вартості товару за основу взято вартість операції з ідентичними товарами, що ввозилися на тих же комерційних умовах, на виконання того ж зовнішньоекономічного договору, що і оцінювані товари. Коригування митної вартості товарів стало підставою для видання картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 липня 2014 року № 204050001/2014/00026.

28 липня 2014 року Митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за № 204050001/2014/000027/2 Митна вартість імпортованих товарів скоригована із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно положень статті 59 Митного кодексу України. При розрахунку митної вартості товару за основу взято вартість операції з ідентичними товарами, що ввозилися на тих же комерційних умовах, на виконання того ж зовнішньоекономічного договору, що і оцінювані товари. Коригування митної вартості товарів стало підставою для видання картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28 липня 2014 року № 204050001/2014/00029.

Не погоджуючись із вищенаведеними рішеннями, Товариство звернулось до суду.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку, що позивачем подано достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої за першим методом, тому заявлена митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам ст. 58 Митного Кодексу.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із даним висновком з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Товариством для підтвердження заявлених відомостей щодо числових значень складових митної вартості одночасно з митною декларацією (далі - МД) № 204050001/2014/009817 було надано митному органу наступні документи:

1. зовнішньоекономічний контракт № 30 від 2 липня 2012р. із додатками до нього

2. рахунок-фактура (інвойс) AS Nr 1025/01 від 26 червня 2014 року.

3. міжнародна автомобільна накладна (CMR) А № 0525279 від 26 червня 2014 року.

4. копія митної декларації країни відправлення 14LTVG2000EK03CADI від 26 червня 2014 року.

5. технічний опис товарів (лист вх. № 65 від 1 липня 2014 року).

Для підтвердження заявлених відомостей щодо числових значень складових митної вартості одночасно з митною декларацією (далі - МД) № 204050001/2014/009819 позивачем було надано митному органу наступні документи:

1. зовнішньоекономічний контракт № 30 від 2 липня 2012 року. із додатками до нього;

2. рахунок-фактура (інвойс) AS Nr 1025/02 від 26 червня 2014 року;

3. рахунок-фактура (інвойс) AS Nr 1025/03 від 26 червня 2014 року;

4. рахунок-фактура (інвойс) AS Nr 1025/04 від 26 червня 2014 року;

5. рахунок-фактура (інвойс) AS Nr 1025/05 від 26 червня 2014 року;

6. міжнародна автомобільна накладна (CMR) А № 0525285 від 26 червня 2014 року;

7. копія митної декларації країни відправлення 14LTVG2000EK03CADI від 26 червня 2014 року;

8. технічний опис товарів (лист вх. № 65 від 1 липня 2014 року).

Для підтвердження заявлених відомостей щодо числових значень складових митної вартості одночасно з митною декларацією (далі - МД) № 204050001/2014/010510 позивачем було надано митному органу такі документи:

1. зовнішньоекономічний контракт № 30 від 2 липня 2012р. із додатками до нього;

2. рахунок-фактура (інвойс) AS Nr 1028/01 від 10 липня 2014 року;

3. рахунок-фактура (інвойс) AS Nr 1028/02 від 10 липня 2014 року;

4. рахунок-фактура (інвойс) AS Nr 1028/03 від 10 липня 2014 року;

5. рахунок-фактура (інвойс) AS Nr 1028/04 від 10 липня 2014 року;

6.рахунок-фактура (інвойс) AS Nr 1028/05 від 10 липня 2014 року;

7. рахунок-фактура (інвойс) AS Nr 1028/06 від 10 липня 2014 року;

8. міжнародна автомобільна накладна (CMR) А № 013409 від 10 липня 2014 року;

9. копія митної декларації країни відправлення 14LTVG2000EK041D30 від 10 липня 2014 року.

Для підтвердження заявлених відомостей щодо числових значень складових митної вартості одночасно з митною декларацією (далі - МД) № 204050001/2014/011327 позивачем було надано митному органу наступні документи:

1. зовнішньоекономічний контракт № 30 від 2 липня 2012р. із додатками до нього

2. рахунок-фактура (інвойс) AS Nr 1029/01 від 24 липня 2014 року;

3. Рахунок-фактура (інвойс) AS Nr 1029/02 від 24 липня 2014 року;

4. Рахунок-фактура (інвойс) AS Nr 1029/03 від 24 липня 2014 року;

5. Рахунок-фактура (інвойс) AS Nr 1029/04 від 24 липня 2014 року;

6. Рахунок-фактура (інвойс) AS Nr 1029/05 від 24 липня 2014 року;

7. Рахунок-фактура (інвойс) AS Nr 1029/06 від 24 липня 2014 року;

8. Міжнародна автомобільна накладна (CMR) А № 402191 від 24 липня 2014 року;

9. Копія митної декларації країни відправлення 14LTVG2000EK046EF9 від 24 липня 2014 року.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 51 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об'єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Відповідно до частин другої-четвертої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 Митного Кодексу України, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо дані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій ст. 53, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до положень статті 54 Митного кодексу України контроль за правильністю визначення митної вартості товарів здійснюється органами доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу врегульовано процедуру визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту за методами, основним з яких є перший метод визначення митної вартості товарів - за ціною договору (вартість операції). Також зазначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Таким чином, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості митний орган має впевнитись, що подані документи містять відомості, які підтверджують інформацію щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо дані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій ст. 53, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до положень статті 54 Митного кодексу України контроль за правильністю визначення митної вартості товарів здійснюється органами доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу врегульовано процедуру визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту за методами, основним з яких є перший метод визначення митної вартості товарів - за ціною договору (вартість операції). Також зазначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості.

Виходячи із зазначеного колегія суддів вважає, що у разі незгоди митниці із митною вартістю імпортованого товару, вона відповідно до вимог статті 57 МК України зобов'язана провести процедуру консультацій, у ході яких мала б дійти висновків щодо застосування того чи іншого методу визначення митної вартості товарів, при цьому кожний наступний метод застосовується у разі неможливості застосування попереднього із наведенням відповідних мотивів, проте ці вимоги закону митниця не виконала.

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 січня, 7 лютого, 14 листопада 2011 року та 6 лютого, 11 вересня 2012 року (№№ 21-56а10, 21-76а10, 21-213а11, 21-418а11, 21-245а12 відповідно.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в ст. 58 Митного кодексу України.

Відповідно до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Як визначено в частині п'ятій статті 58 Митного кодексу України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до частини третьої статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, відповідач послався на те, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, в зв'язку відсутністю у поданих до митного оформлення документах належних відомостей , що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. За результатом проведеної відповідно до положень ч.4 ст.57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом митну вартість скориговано із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно положень ст.59 Митного кодексу України. При розрахунку митної вартості товару за основу взято вартість операції з ідентичними товарами, що ввозилися на тих же комерційних умовах, на виконання того ж зовнішньоекономічного договору, що і оцінювані товари.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, Товариством додані платіжні доручення, які підтверджують здійснення оплати товару згідно вартості, вказаної в інвойсах та заявленою декларантом у ВМД. Так, платіжним дорученням в іноземній валюті № 100 від 14 липня 2014 року оплачено інвойси від 2 липня 2014 року № 1025/01 на суму 8484,40 Євро; № 1025/02 на суму 9053,62 Євро; № 1025/03 на суму 3631,88 Євро; № 1025/04 на суму 481,00 Євро.

Платіжним дорученням в іноземній валюті № 101 від 22 липня 2014 року оплачено інвойси від 2 липня 2014 року № 1025/02 на суму 6859,48 Євро.; № 1025/05 на суму 23165,00 Євро.

Платіжним дорученням в іноземній валюті № 102 від 29 липня 2014 року оплачено інвойси від 15 липня 2014 року № 1028/02 на суму 12980,80 Євро; № 1028/06 на суму 8625,00 Євро.

Платіжним дорученням в іноземній валюті № 103 від 1 серпня 2014 року оплачено інвойс від 15 липня 2014 року № 1028/05 на суму 18500,00 Євро

Платіжним дорученням в іноземній валюті № 104 від 8 серпня 2014 року оплачено інвойси від 15 липня 2014 року № 1028/01 на суму 6889,00 Євро; № 1028/03 на суму 1209,45 Євро; №1028/04 на суму 301,00 Євро; № 1028/05 на суму 23497,50 Євро; та інвойси від 29 липня 2014 року № 1029/03 на суму 531,55 Євро; № 1029/04 на суму 473,00 Євро; № 1029/01 на суму 6523,50 Євро.

Платіжним дорученням в іноземній валюті № 105 від 13 серпня .2014 року оплачено інвойси від 29 липня 2014 року № 1029/02 на суму 3403,50 Євро.; № 1029/05 на суму 3450,00 Євро; №1029/06 на суму 23165,00 Євро.

Підприємством також надано до матеріалів справи ВМД з відміткою банку про здійснення валютного контролю за оплатою по вказаним вище інвойсам. Митна вартість товарів підтверджена банківськими виписками про оплату даних товарів іноземному постачальнику.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що позивачем надано митному органу усі необхідні документи, що давали можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту), а тому висновки митниці щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими.

Отже, колегія суддів, керуючись частиною першою статті 224 КАС України, приходить до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір відповідно до норм матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Рівненської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 1 жовтня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 1 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді