Справа № 820/6287/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

10 квітня 2017 р. Справа №820/6287/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ про визнання протиправною бездіяльності (дій), зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського національного університету внутрішніх справ, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність (дії) Харківського Національного університету внутрішніх справ, щодо невиплати мені (ОСОБА_1) в день звільнення одноразової грошової (вихідної) допомоги, передбаченої чинним законодавством;

- зобов'язати відповідача здійснити мені виплату суми середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 125 941 (сто двадцять п'ять тисяч дев'ятсот сорок одна) грн. 65 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що 06.11.2015 року згідно з наказом ХНУВС від 06.11.2015 № 205 о/с позивача звільнено зі служби за п.64 «г» (через скорочення штатів), вислуга років на день звільнення складала: 30 років 03 місяці 05 днів, у пільговому обчисленні: 31 рік 02 місяці 09 днів. Вислуга років для отримання одноразової грошової допомоги при звільненні складає: 30 років 03 місяці 05 днів. Разом з цим, в день звільнення не було проведено всіх необхідних розрахунків, а саме не було виплачено одноразову грошову (вихідну) допомогу, передбачену чинним законодавством, а проведено виплату лише 21.10.2016 року. Позивач вважає, що несвоєчасна виплата одноразової грошової (вихідної) допомоги порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. У письмових запереченнях представник відповідача вказав на обґрунтованість та законність дій відповідача, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача зазначив, що виплата одноразової грошової допомоги при звільненні здійснюється не закладом (Харківським національним університетом внутрішніх справ), а органом (Міністерством внутрішніх справ України) і не за рахунок коштів закладу, а за рахунок коштів Державного бюджету України. Після звільнення особи з органів внутрішніх справ Міністерством внутрішніх справ України готується відповідний Розподіл коштів на всіх звільнених з кожного підпорядкованого підрозділу, який затверджується фінансовим органом МВС, після чого кошти направляються ні казначейський рахунок підрозділу, а відповідний лист, з розподілом поштою направляється де підпорядкованого підрозділу. Після отримання даного розподілу та грошових коштів університет проводить відповідні розрахунки. Лист МВС щодо розподілу коштів надійшов до ХНУВС 15.10.2016 року та в найкоротший строк було проведено виплату одноразової допомоги ОСОБА_3

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що позивач проходив службу на посаді заступника начальника навчально - наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції Харківського національного університету справ.

Наказом від 06.11.2015 року №205о/с Харківського національного університету внутрішніх справ згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ полковника міліції ОСОБА_1 звільнено з 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів). Вислуга років на день звільнення складає: 30 років 03 місяці 05 днів. Підставою для видання наказу слугував рапорт ОСОБА_1 від 05.11.2015 року.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, в т.ч. призначення та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби визначені Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - Закон № 2262-ХІ).

Так, ч.1 ст.9 Закону № 2262-ХІ передбачено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоровя, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у звязку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у звязку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону № 2262-ХІ виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Суд зазначає, що право позивача на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні та визначення суми одноразової грошової допомоги при звільненні не є предметом розгляду, не оскаржуються позивачем та не заперечуються відповідачем.

Факт отримання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 96602,52 грн. саме 21.10.2016 року не заперечувався сторонами у справі.

З огляду на те, що відповідачем було допущено протиправну бездіяльність щодо несвоєчасної виплати позивачу в день звільнення одноразової грошової (вихідної) допомоги, передбаченої чинним законодавством, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про міліцію", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114, Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-XII.

Проте, у зазначених нормативних актах відсутні норми, що регулювали б питання (порядок) виплати міліціонерам середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Оскільки нормами Закону України "Про міліцію" та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114, Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-XII, які є спеціальними щодо спірних правовідносин, не врегульовано питання щодо порядку виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то застосуванню підлягають норми трудового законодавства, тобто норми Кодексу законів про працю України.

Так, згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Тобто, виходячи з наведених вимог закону, всі суми, належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов'язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; в разі ж невиконання такого обов'язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Судом в ході судового засідання було встановлено, що днем звільнення позивача є 06.11.2015 року, а остаточний розрахунок при звільненні (виплата одноразової грошової (вихідної) допомоги) проведено 21.10.2016 року, що є підставою для стягнення на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, середньоденний заробіток позивача на дату звільнення становить 396,04 грн., що підтверджується довідкою про заробітну плату, виданою відповідачем. Відтак, за період з 06.11.2015 р. по 21.10.2016 р. середній заробіток становить 125941,65 грн. (396,04 грн. х 318 дні затримки виплати розрахунку).

Разом з тим, суд зазначає, що нерозповсюдження на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ/поліції норм Кодексу законів про працю України стосується тільки норм, якими врегульована оплата праці (виплата грошового забезпечення) вказаних осіб та спорів щодо цього забезпечення, таких як: спорів щодо розміру посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії, одноразових додаткових видів грошового забезпечення, порядку їх нарахування та виплати.

Питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні осіб рядового і начальницького складу (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку - які не є складовими заробітної плати (грошового забезпечення) - не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.161 КАС України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 21 листопада 2011 року у справі №6-60цс11 та у постанові від 15 вересня 2015 року у справі №21-1765а15, встановивши, що працівникові в день звільнення не були сплачені всі належні від підприємства суми, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на його користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутність у цьому своєї вини.

Судом встановлено, що відповідачем було допущено протиправну бездіяльність в цій частині, та як наслідок наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності (дії) Харківського Національного університету внутрішніх справ, щодо невиплати позивачу в день звільнення одноразової грошової (вихідної) допомоги, передбаченої чинним законодавством.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність вини в діях відповідача щодо нездійснення своєчасного розрахунку з позивачем при звільненні та як наслідок, обґрунтованість позовної вимоги про зобов'язання відповідача здійснити позивачу виплату суми середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 125941,65 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ про визнання протиправною бездіяльності (дій), зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Харківського Національного університету внутрішніх справ, щодо невиплати ОСОБА_1 в день звільнення одноразової грошової (вихідної) допомоги, передбаченої чинним законодавством.

Зобов'язати Харківський національний університет внутрішніх справ здійснити ОСОБА_1 виплату суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 125941 (сто двадцять п'ять тисяч дев'ятсот сорок одна) грн. 65 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 11.04.2017 року.

Суддя Полях Н.А.