Справа № 755/1613/17
Суддя: Гончарук В. П.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/1613/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В.П. розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Просить суд визнати неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва щодо відмови у здійсненні перерахунку, призначеної ОСОБА_1, пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 р. № 292 «Деякі питання оплати державних службовців у 2016 році» та зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Києва провести ОСОБА_1 з 19.07.2016 р. перерахунок та виплату пенсії державного службовця, виходячи із нових складових заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади, рангу та стажу роботи на державній службі згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХП, постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 р. № 292 «Деякі питання оплати державних службовців у 2016 році», а саме: посадового окладу у розмірі 5 875,00 грн, надбавки за ранг державного службовця у розмірі 600,00 грн, надбавки за стаж роботи на державній службі 23 роки 7 місяців у розмірі 2 937,50 грн. і врахованих раніше надбавок та премій за 24 календарні місяці роботи, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань зі збереженням індексації виплат у розмірі 90 відсотків заробітної плати.

Позивач мотивував заявлені вимоги тим, що перебуває на обліку та одержує пенсію державного службовця, призначену Управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, правонаступником якого є Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Києва. ОСОБА_1 звернувся до Лівобережного об'єднаного УПФУ м. Києва із заявою про перерахунок та виплату пенсії у зв'язку з підвищенням оплати праці державних службовців, зокрема, були збільшені посадові оклади, надбавки за ранг та вислугу років, згідно з постановою Кабінету Міністрів України» від 06.04.2016 р. № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році». За результатами розгляду вищевказаної заяви було відмовлено у такому перерахунку, що підтверджується листом Лівобережного об'єднаного УПФУ м. Києва, копія якого буде надана до початку розгляду справи по суті.

Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві до суду надано письмові заперечення з проханням відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно із п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції Українипро зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Судом встановлено, що пенсія державного службовця позивачу була призначена з 15 травня 2011 року відповідно до статті 37 закону України "Про державну службу" №3723-XII у розмірі 90 відсотків сум заробітної плати.

19 січня 2017 року позивач звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про перерахунок та виплату пенсії у зв'язку з підвищенням оплати праці державних службовців, зокрема, були збільшені посадові оклади, надбавки за ранг та вислугу років, згідно з постановою Кабінету Міністрів України» від 06.04.2016 р. № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році».

Відповідно до статті 1 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Згідно частини другої статті 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Положення Конституції України є нормами прямої дії, а звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У статті 22 Конституції України зазначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Пленум Верховного Суду України у пункті 19 своєї Постанови від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади»роз'яснив, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституції України і чинними законами прав і свобод.

Стаття 37 Закону України «Про державну службу» до внесення в неї змін згідно Закону України №213-VIII від 02.03.2015 року надавала право державним службовцям на призначення пенсії, в тому числі, у разі наявності у них 10 років стажу державної служби та за умови роботи на посадах державних службовців на момент призначення такої пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на час оформлення пенсії позивачу), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити певні дії задоволенню не підлягають, оскільки стороною позивача не надано суду доказів, щодо відмови Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України останньому в перерахунку та виплати пенсії у зв'язку з підвищенням оплати праці державних службовців згідно постанови Кабінету Міністрів України» від 06.04.2016 р. № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8,19, 22, 58 Конституції України, ст. 37 Закону України «Про державну службу», 8-11, 17-19, 41, 69-71, 94, 100, 160-163, 167, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити певні дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва у 10-ти денний термін з дня отримання копії постанови.

Суддя: