Справа № 803/442/17
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

03 квітня 2017 року Справа № 803/442/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О. А.

при секретарі судового засідання Шикун О. Є.,

за участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ГУ ДФС у Волинській області Ісакової Н. Д.,

представника відповідача Волинської обласної ради Хитрика С. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку клопотання ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Волинській області, Волинської обласної ради про визнання протиправними та скасування висновку №62/9/03-20-13-03-08 від 29.03.2017 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області, Волинської обласної ради про визнання протиправними та скасування висновку №62/9/03-20-13-03-08 від 29.03.2017 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади».

Крім того, позивачем подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії висновку №62/9/03-20-13-03-08 від 29.03.2017 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», складеного Головним управлінням ДФС у Волинській області та заборони Волинській обласній раді звільняти ОСОБА_2 із займаної посади, відповідно до отриманого висновку про результати перевірки, якою встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади».

Позивач та представник позивача в судовому засіданні клопотання про забезпечення позову підтримали з підстав, в ньому зазначених. Просили клопотання задовольнити.

Представник відповідача Головного управління ДФС у Волинській області у судовому засіданні заперечила проти заявленого клопотання.

Представник відповідача Волинської обласної ради в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про забезпечення адміністративного позову з метою недопущення в майбутньому використання коштів обласного бюджету.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання про забезпечення позову слід відмовити з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що предметом вирішення даної справи є правомірність висновку Головного управління ДФС у Волинській області №62/9/03-20-13-03-08 від 29.03.2017, в якому зазначено, що з урахуванням письмових пояснень позивача та підтвердних документів встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону, вказаних ОСОБА_2 у декларації.

У клопотанні про забезпечення адміністративного позову позивач вказує, що необхідність забезпечення позову обумовлюється тим, що діями відповідача, які виразилися у складанні оскаржуваного висновку може бути заподіяна суттєва шкода, оскільки не зупинення дії оснаннього може призвести до негативних наслідків, а саме звільнення позивача з основного місця роботи, оскільки відповідно до частини 14 статті 5 Закону України «Про очищення влади» керівник служби не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 Закону України «Про очищення влади», повинен звільнити позивача із займаної посади, а захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а саме: поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

За таких обставин, на думку позивача, необхідно зупинити дію висновку №62/9/03-20-13-03-08 від 29.03.2017 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», складеного Головним управлінням ДФС у Волинській області відносно ОСОБА_2 та заборони Волинській обласній раді звільняти ОСОБА_2 із займаної посади.

Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 117 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

У порядку забезпечення адміністративного позову суд може зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Однак, суд зазначає, що при постановленні ухвали про забезпечення позову суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з вказаних в частині першій статті 117 КАС України обставин.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно абзацу 2 пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Аналогічна позиція викладена в пункті 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 №11 «Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ» де зазначено, що вживаючи заходів забезпечення позовних вимог, суди повинні досить ретельно досліджувати необхідність вжиття таких заходів та пересвідчитись в реальності існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та чи дійсно захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Так, правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначає Закон України «Про очищення влади» від 16.09.2014 №1682-VII.

Відповідно до частини одинадцятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», орган, який проводив перевірку, надсилає висновок про результати перевірки, підписаний керівником такого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), керівнику органу, передбаченому частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки.

Такий висновок може бути оскаржений особою в судовому порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, 29.03.2017 начальником Головного управління ДФС у Волинській області Савчук С.П стосовно ОСОБА_2 складено висновок №62/9/03-20-13-03-08 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», в якому зазначено, що з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_2 та підтвердних документів встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону, вказаних ОСОБА_2 у декларації.

Предметом публічно-правового спору є перевірка правомірності дій посадових осіб відповідача щодо зазначення у Висновку інформації про невідповідність вартості майна, вказаного позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого позивачем за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», наявній податковій інформації про доходи, отримані ним із законних джерел; а також правомірності цього висновку у згаданій частині.

Суд вважає безпідставними посилання ОСОБА_2 щодо неможливості захисту прав та свобод позивача у подальшому, а також те, що для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а саме: поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, виходячи з наступного.

Твердження про неможливість захисту прав та свобод позивача спростовується самим же представником позивача, який вказує на передбачену законодавством процедуру поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Сама процедура поновлення на роботі врегульована законодавчо та не передбачає сплати судового збору, а процесуальними кодексами передбачені скорочені строки розгляду справ такої категорії.

Враховуючи вищевикладене, позивачем та його представником не надано доказів та не наведено доводів, які б обумовлювали необхідність вжиття заходів із забезпечення даного позову через неможливість чи ускладнення відновлення у подальшому прав позивача.

Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів існування очевидних ознак протиправності оскарженого ним висновку №62/9/03-20-13-03-08 від 29.03.2017.

Можлива необхідність оскарження до суду рішення керівництва Волинської обласної ради щодо подальшого виконання посадових обов'язків позивачем, на думку суду, не можна розцінювати як ускладнення відновлення прав чи як необхідність докладання значних зусиль та витрат для їх відновлення як підстави забезпечення позову у розумінні статті 117 КАС України.

Разом з тим, суд зазначає, що в адміністративних справах щодо визнання незаконним рішення про звільнення з посад позовними вимогами є скасування правових актів індивідуальної дії та поновлення на посаді.

Забезпечуючи позов шляхом зупинення дії правового акта індивідуальної дії (в тому числі заборона звільнення з посади), суд фактично продовжує службові відносини між позивачем та роботодавцем (суб'єктом владних повноважень) з відповідними наслідками - виконанням службових обов'язків, виплатою заробітної плати тощо. Таким чином, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Таким чином, забезпечуючи адміністративний позов у спосіб, який передбачає заборону суб'єкту владних повноважень вчиняти певні дії, у даному випадку - заборона звільнення із займаної посади, суд виходить за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 117 КАС України, що є неприпустимим.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами існування інших визначених законодавством підстав для забезпечення адміністративного позову, а тому заявлене клопотання суд вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 117, 118, частинами третьою, сьомою 160, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Волинській області, Волинської обласної ради про визнання протиправним та скасування висновку №62/9/03-20-13-03-08 від 29.03.2017 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, повний текст якої буде виготовлено 06 квітня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.А. Лозовський