Справа № 607/21404/14а
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року Справа № 876/8968/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Коваля Р.Й.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання нечинним рішення, зобов'язання вчинити дії за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

24 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі (далі - УПФУ в м. Тернопіль) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні їй пенсії за вислугу років та зобов'язати відповідача призначити таку пенсію.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2015 року вказаний адміністративний позов задоволено.

Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі не погодилося з таким рішенням суду та подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати постанову та прийняти нову - про відмову в позові. Незгода із судовим рішенням обґрунтована тим, що згідно з поданими документами спеціальний стаж ОСОБА_1 становить 19 років 8 місяців 6 днів, що недостатньо для призначення пенсії за вислугу років. Так, не може бути враховано період роботи з 24.01.1997 року по 30.06.2001 року на посаді провізора ТОВ «Ремеді ЛТД» - аптечний склад, оскільки аптечна база (склад) зазначеним переліком не передбачена. Також не зараховано у стаж, що дає право на вислугу років період роботи позивача з 10.09.2012 року по 06.10.2014 року, оскільки згідно із записами трудової книжки посада зазначається, як завідуюча аптечним складом. Таким чином, на думку апелянта, у позивача відсутній спеціальний стаж роботи, необхідний для призначення пенсії за вислугу років.

Позивач та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційного суду заперечила обґрунтованість доводів апелянта, просила залишити оскаржуване судове рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник відповідача на виклик апеляційного суду повторно не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 09 серпня 1989 року по 06 січня 1997 року працювала на посаді провізора-технолога аптеки № 142 м. Тернопіль, з 24 січня 1997 року по 30 червня 2001 року - на посаді провізора аптеки TOB «Ремеді ЛТД», з 01 липня 2001 року по 22 грудня 2004 року - на посаді провізора аптеки TOB «Компанія РГ», з 22 грудня 2004 року по 04 квітня 2006 року - на посаді в.о. завідувача аптеки TOB «Компанія РГ», з 04 квітня 2006 року по 21 січня 2008 року - на посаді завідувача аптеки TOB «Компанія РГ», з 21 січня 2008 року по 19 червня 2012 року - на посаді завідувача аптеки №4 ТОВ «Компанія РГ», з 21 червня 2012 року по 12 жовтня 2012 року - на посаді завідувача аптеки в ФОП ОСОБА_3; з 15 жовтня 2012 року по 06 жовтня 2014 року - на посаді завідувача аптеки із суміщенням посади провізора в ФОП ОСОБА_3

Згідно з наказом № 9/01-к від 24 січня 1997 року ТОВ «Ремеді ЛТД» позивач була прийнята на посаду провізора аптеки ТОВ «Ремеді ЛТД» - аптечний склад з 24 січня 1997 року.

Пунктом п. 2.2. Статуту ТОВ «Ремеді ЛТД» - аптечний склад, визначено, що предметом діяльності Товариства є, в тому числі, гуртова та роздрібна торгівля медикаментами, медичною технікою, обладнанням, інструментами, іншими предметами медичного призначення, відкриття та утримання аптек, консультації фармацевтів і провізорів.

Статутом ТОВ «Компанія РГ» (п. 2.2.), також передбачено, що предметом діяльності Товариства є, в тому числі, гуртова та роздрібна торгівля медикаментами, медичною технікою, обладнанням, інструментами, іншими предметами медичного призначення, відкриття та утримання аптек, консультації фармацевтів і провізорів.

21 червня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено безстроковий трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, згідно з умовами якого позивач виконувала обов'язки завідувача аптеки.

Відповідно до трудового договору № 0 між працівником і фізичною особою, укладеного 10 вересня 2012 року між позивачем та ОСОБА_3, на останню покладено обов'язки завідувача аптеки, провізора - робота по сумісництву.

З 06 листопада 2012 року ФОП ОСОБА_3 отримала ліцензію Державної служби України з лікарських засобів на роздрібну торгівлю лікарськими засобами.

На думку суду першої інстанції, аптечний склад ТОВ «Ремеді-ЛТД» в розумінні чинного на час виникнення правовідносин законодавства України був закладом охорони здоров'я. Тому період роботи позивача з 24 січня 1997 року по 30 червня 2001 року у даному товаристві підлягає зарахуванню до періоду роботи, який дає право на пенсію за вислугу років.

З приводу зарахування у стаж роботи ОСОБА_1 періоду роботи з 10 вересня 2012 року по 06 жовтня 2014 року, протягом якого позивач працювала у суб'єкта підприємницької діяльності (без створення юридичної особи) ОСОБА_3 завідуючою аптечним закладом за трудовим договором, суд першої інстанції зробив висновок, що позивач має право на призначення пенсії за вислугу років зважаючи на те, що посада позивача віднесена до тих посад, які дають право на призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах, і має необхідний стаж для призначення пенсії, визначений пунктом «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак такі висновки не узгоджуються з нормами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), пенсія за вислугу років встановлюється окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону № 1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального захисту населення при наявності спеціального стажу роботи від 25 років до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з Переліком до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, зараховуються періоди роботи на посадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборантів в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях.

Відповідно до примітки 2 Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Визначення аптечного закладу наведено у ст. 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, (далі - Закон № 2801-ХІІ), згідно з якою безпосередню охорону здоров'я населення забезпечують санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санаторно-курортні, аптечні, науково-медичні та інші заклади охорони здоров'я.

Відповідно до частини другої цієї статті заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців. Порядок і умови створення закладів охорони здоров'я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної практики, виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами визначаються актами законодавства України.

Відповідно до пункту 1 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 765, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, державна акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров'я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності.

Згідно з пунктом 2 зазначеного Порядку акредитації підлягають незалежно від форми власності усі заклади охорони здоров'я.

Таким чином, аптека чи інший заклад офіційно набуває статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується, зокрема, робота на посадах провізорів, фармацевтів у аптеках, які офіційно набули статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Ремеді ЛТД» та підприємець ОСОБА_3, де позивач працювала у спірний період, не проходили державну акредитацію, а отже не мають офіційного визнання статусу закладу охорони здоров'я і робота в цих закладах не може бути зарахована до спеціального стажу.

Цей факт підтверджено також листом Міністерства охорони здоров'я України від 17 березня 2017 року № 7/53/281-17/7635, копія його приєднана до матеріалів справи.

Отже, підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 немає, оскільки в неї відсутній 25 річний стаж роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2013 року № 21-241а13.

Слід зазначити, що правова позиція Верховного Суду України є обов'язковою для судів нижчих інстанцій при вирішенні спорів.

А тому підстав для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах немає.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі задовольнити, постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2015 року у справі № 607/21404/14-а - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

Р.Й. Коваль

Повний текст виготовлено 04 квітня 2017 року.