Справа № 161/17656/15-а,2-а/161/50/16
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 р. Справа № 876/103/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Попка Я.С., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

представника апелянта ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Волинська митниця ДФС України) про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2016 року позов задоволений.

Відповідач - Волинська митниця ДФС України оскаржила постанову суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права. Просить її скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при розгляді справи не дано належної оцінки всім доказам, зокрема, інформації митниці про іншу митну вартість товару. Крім того, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, зокрема, поновлено позивачу строку звернення до суд всупереч вимогам ст. 100 КАС України.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу. Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 жовтня 2015 року головним державним інспектором аналітично-пошкового відділу УАР та ПМП Волинської митниці ДФС України Губаль Р.Л. складений протокол про порушення митних правил ОСОБА_3 № 1535/20500/2015 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Постановою у справі про порушення митних правил за № 1535/20500/2015 від 04 листопада 2015 року, винесеною заступником начальника Волинської митниці ДФС Терещуком Ю.В., ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України і накладено штраф у вигляді 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що Волинська митниця ДФС України приймаючи оскаржувану постанову, не з'ясувала всіх обставин, необхідних для прийняття рішення і у судовому засіданні всупереч вимогам ст. 71 КАС України не довела правомірності винесеного рішення.

З такими висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Як вбачається з постанови у справі про порушення митних правил № 1535/20500/2015 від 04 листопада 2015 року, порушення митного законодавства відповідач пов'язує з тим, що у поданих декларантом митних деклараціях, заявлено неправдиві відомості про митну вартість товару з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Частиною 1 ст. 485 МК України визначено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частиною 1 ст. 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодекс. Пунктом 3 даної статті визначено, що визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України у митних режимах, відмінних від митного режиму імпорту здійснюється згідно з положеннями статей 65, 66 МК України.

Митною вартістю товарів, що вивозяться за межі митної території України, є ціна товару, зазначена у рахунку-Фактурі чи рахунку-проформі. Інші статті розділу ІІІ щодо заявлення митної вартості контролю правильності та коригування митної вартості до митного режиму експорт не застосовуються.( ч.1 ст. 66 МК України)

Згідно ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші, визначені законом обставини.

Позивачем ОСОБА_3 надано докази обґрунтування митної вартості поставленого товару.

Натомість, відповідачем - Волинською митницею ДФС всупереч вимогам ст. 71 КАС України не доведено, що митна вартість товару була іншою, ніж заявлена ОСОБА_3

Щодо покликання апелянта на інформацію митних органів Республіки Туреччини щодо недостовірності заявленої вартості митних товарів, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки зі змісту вказаних даних не вбачається іншої ціни на шкіру ВРХ на території України, ніж та, що визначена експортером. Крім того, апеляційний суд наголошує, що відповідачем не надано доказів щодо пов'язаності ОСОБА_3 із документами, які були отримані від митних органів Республіки Туреччини.

Щодо покликання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права шляхом поновлення позивачу строку звернення до суду, а не шляхом визнання причин пропуску такого строку поважними, то апеляційний суд констатує, що таке порушення не призвело до неправильного вирішення справи, а тому не може бути підставою для скасування судового рішення відповідно до ст. 202 КАС України.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що постанова у справі про порушення митних правил за № 1535/20500/2015 від 04 листопада 2015 року, винесена заступником начальника Волинської митниці ДФС Терещуком Ю.В., є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки відповідач як суб'єкт владних повноважень, всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України належними та допустимими доказами не довів правомірності прийнятого ним рішення.

Суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195,196,198,200,205, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2016 року у справі № 161/17656/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді Я.С. Попко

Т.В. Онишкевич

Ухвала складена в повному обсязі 03.04.2017 року