Справа № 803/351/17
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року Справа № 803/351/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Шикун О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області про визнання дій щодо відмови у проведенні перерахунку заробітної плати за період з 15 по 30 січня 1987 року участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції та видачі довідки за наслідками такого перерахунку неправомірними, зобов'язання вчинити дії шляхом проведення перерахунку заробітної плати за період з 15 по 30 січня 1987 року участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції та видачі довідки з врахуванням проведеного перерахунку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протягом 16 діб в період з 15 по 30 січня 1987 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та знаходився на вахті у 30-ти кілометровій зоні відчуження (зона №1 та зона №3), внаслідок чого є особою, що постраждала від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом Чорнобильської катастрофи 2 групи. У зв'язку з набранням чинності нового Порядку обчислення пенсій особам, що постраждали від Чорнобильської катастрофи, він звернувся до відповідача з заявою про видачу довідки з перерахунком виплаченої йому за роботу у період знаходження на ліквідації наслідків аварії заробітної плати з урахуванням вимог нормативно-правових актів, які регулювали порядок здійснення такої оплати, однак відповідач листом від 24.01.2017 відмовив йому у проведенні перерахунку, посилаючись на те, що 13.01.2017 ОСОБА_1 видана довідка на підставі витягу з наказу УВС Волинського облвиконкому від 11.06.1987 №47 о/с та облікових документів архівної особової справи. Посилання на необхідність зміни годин роботи, врахування премії, понадурочної роботи і проведення перерахунку заробітної плати не підтверджено первинними документами, яка складена у відповідності з цими нормативними актами. Позивач з такими діями відповідача не згоден, вважає, що нарахування заробітної плати проведено неправильно, що призвело до недоплати, яка впливає на розмір пенсії, оскільки відповідач здійснив розрахунок оплати праці позивачу за роботу в зоні відчуження без нарахування премії в розмірі 60 % тарифної ставки (окладу) в місяць, в той час як необхідність виплати такої премії була встановлена пунктом 4 постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 та пп.4 п.1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7, а також без врахування понаднормової роботи та роботи у вихідні дні.

Таким чином, позивач просить суд визнати дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку заробітної плати за період з 15 по 30 січня 1987 року участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції та видачі довідки за наслідками такого перерахунку неправомірними, зобов'язати вчинити дії шляхом проведення перерахунку заробітної плати за період з 15 по 30 січня 1987 року участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції та видати довідку з врахуванням проведеного перерахунку.

В поданих письмових запереченнях на адміністративний позов представник відповідача ОСОБА_2 Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області заявлені позовні вимоги не визнала з тих підстав, що оплата праці працівників органів внутрішніх справ здійснювалася на підставі нормативно-правових актів МВС СРСР та МВС УРСР, зокрема наказів МВС СРСР від 11.05.1986 за №0130, від 17.05.1086 за №0149, від 30.06.1986 за №0189, якими для осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ не було передбачено кратності оплати за зонами небезпеки із подвійного посадового окладу і окладу за спеціальним званням. Розмір грошового забезпечення позивача за період перебування в зоні ЧАЕС, з якого може бути обрахована його пенсія, чітко відображений у відповідному бухгалтерському документі, а проведення його перерахунку не передбачено нормативно-правовими актами. Вважає, що при прийнятті рішення про відмову у перерахунку заробітної плати, посадові особи ОСОБА_2 Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області діяли в межах, на підставі та у спосіб, передбачений законодавством України, а тому в задоволенні позову просила відмовити.

В судове засідання відповідач не зявився, проте представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі.

Позивач в судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи зазначене, судовий розгляд справи здійснювався у відсутності представників сторін без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною другою статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно статті 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3. 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Крім того, вказана норма закріплена постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_3 Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846.

У відповідності до пункту 7 Порядку, до заяви про призначення пенсії за віком додається, у тому числі, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 22; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» довідки про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період надаються підприємствами, установами та організаціями за основним місцем роботи працівників або їх правонаступниками.

Статтею 70 Закону визначено, що громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, перебуваючи на службі в 4-й самостійній воєнізованій пожежній частині по охороні на посаді водія, в період з 15 по 30 січня 1987 року підряд без вихідних виконував службові обов'язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 30-ти кілометровій зоні відчуження, всього 16 діб, внаслідок чого є особою, що постраждала від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом Чорнобильської катастрофи 2 групи, отримує пенсію згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У зв'язку з набранням з 01.01.2012 чинності нового Порядку обчислення пенсій особам, що постраждали від Чорнобильської катастрофи, він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок заробітної плати та видачу довідки з перерахунком виплаченої йому за роботу у період знаходження на ліквідації наслідків аварії заробітної плати з урахуванням вимог нормативно-правових актів, які на той час регулювали порядок здійснення такої оплати.

Як слідує з матеріалів справи, 13.01.2017 позивачу була видана довідка про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу в зоні відчуження, в якій зазначено, що за період 15.01.1987-31.01.1987 року в зоні небезпеки 1 кількість днів становила 15, а годин 120; також за вказаний період в зоні небезпеки 3 кількість днів становила 1, а годин 8 (а. с. 21-21).

Водночас, на думку позивача, така інформація не відповідає фактичним обставинам, оскільки згідно листа Головного управління ДСНС України у Київській області від 19.12.2016 №66/3/116.49 за період 15.01.1987-31.01.1987 в зоні небезпеки 1 кількість днів становить 15, а годин 378; також за вказаний період в зоні небезпеки 3 кількість днів становила 1, а годин 3 (а. с. 13).

У звязку з наведеним, позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити перерахунок заробітної плати з врахуванням довідки Головного управління ДСНС України у Київській області від 19.12.2016 №66/3/116.49 (а. с 27), однак відповідач листом від 24.01.2017 відмовив ОСОБА_1 з тих підстав, що 13.01.2017 позивачу була видана довідка на підставі витягу з наказу УВС Волинського облвиконкому від 11.06.1987 №47 о/с та облікових документів архівної особової справи. Посилання на необхідність зміни годин роботи, врахування премії, понадурочної роботи і проведення перерахунку заробітної плати не підтверджено первинними документами, яка складена у відповідності з цими нормативними актами (а. с . 26).

За таких обставин суд вважає, що оскільки позивачеві виплачується пенсія на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», він має право вимагати перерахунку пенсії, надавши довідки про заробітну плату, яку має видати відповідач.

Порядок оплати праці особам, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС регулювався низкою спеціальних нормативних актів з цього приводу.

Статтею 3 Закону України «Про правонаступництво України» передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України.

Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 роках іншими нормативними актами не передбачені, отже, вони є діючими на цей час.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року №524-156 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції (постанова ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 098 травня 1986 року № 168-5) надано право керівникам здійснювати виплату особам рядового і начальницького складу, які виконують службові обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадових окладів із спеціальних звань у подвійному розмірі.

ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року №665-195 (постанова ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7) надано право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам здійснювати оплату праці працівників, зайнятих на роботах у третій, другій і першій зонах небезпеки, відповідно в чотири, три і двократному розмірах понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року №665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (постанова ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року №665-195 (постанова ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7) було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7).

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року №665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1, 4 постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР та ВЦРПС №665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Української республіканської ОСОБА_3 професійних Спілок №207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки проводиться з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (наказ МВС СРСР № 0130 від 11 травня 1986 року та № 0189 від 30 червня 1986 року, вказівка МВС СРСР № 35з від 30 травня 1986 року).

ОСОБА_3 Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища» від 05 жовтня 1986 року №665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 жовтня 1986 року № 153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Додаткова оплата праці в нічні та надурочні години, вихідні і святкові дні, преміювання до 60 відсотків тарифної ставки (окладу) в місяць відповідно до пунктів 4, 5 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 здійснювалась працівникам і службовцям системи МВС, умови праці яких регламентується Кодексом законів про працю України.

Разом з тим, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7 (207с-86-п ) (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Таким чином, виплата премії та її максимальний розмір визначений нормативно-правовими актами, отже, працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

Вищевказаними нормативними актами випадків позбавлення або зменшення розміру премії не передбачено.

Крім того, доказів позбавлення чи зменшення розміру премії позивача за час перебування в зоні ЧАЕС відповідачем суду не надано.

Згідно вимог статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України (*Тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов'язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань).

Враховуючи наведене, суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що на військовослужбовців органів УВС не поширюється дія положення пунктів 1, 4 постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Української республіканської ОСОБА_3 професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7.

Окрім того, зважаючи на особливий статус осіб, відряджених до зони Чорнобильської АЕС, безпідставними, на переконання суду, є доводи відповідача про необхідність застосування при розрахунку грошового забезпечення позивача лише вимог Положення про грошове утримання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС СРСР від 19 березня 1984 року №090.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач у період з 15.01.1987 по 30.01.1987 року виконував службові обов'язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та безвиїзно знаходився в місті Чорнобиль загалом 16 діб, з яких в 1 зоні небезпеки 15 днів, 378 годи; в зоні небезпеки 3 1 день, 3 годин (а. с. 13).

Крім того, як встановлено із витягу з наказу УМВС України у Волинській області від 11.06.1987 №47 л/с «По особовому складу» на дату відрядження до м. Чорнобиль позивач перебував на посаді молодшого сержанта внутрішньої служби водія СВПЧ-4 по охороні м.Ковель.

Суд зазначає, що відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій дозволено підвищувати до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7).

Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156, пунктів 1, 4 постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Української республіканської ОСОБА_3 професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7, оплата за роботу у зонах небезпеки провадиться з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (накази МВС СРСР від 11.05.1986 №0130 та від 30.06.1986 №0189, вказівка МВС СРСР від 30.05.1986 №35з).

Таким чином, з аналізу вказаних норм вбачається, що кратність застосовувалась до тарифної ставки, до складу якої премія не входила, тобто, застосування коефіцієнту кратності до обчислення премії за бездоганну службу в зоні ЧАЕС нормативними актами передбачено не було.

Разом з тим, розпорядженням ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 17.05.1986 №964 було доручено встановити зони небезпеки, де оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кілометрвої зони ЧАЕС, розділеної на 3, 2, 1 зони небезпеки, проводити відповідно у 5, 4, 3 кратному розмірі тарифних ставок посадових окладів.

Згідно рішення Урядової комісії ОРУ та «Южная сторона ЧАЕС» відноситься до 3 зони небезпеки, тому відповідно оплата праці повинна проводитись з урахуванням 5-ти кратного розміру тарифної ставки.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що розрахунок грошового забезпечення позивача за період з 15 по 30 січня 1986 року має проводитись з урахуванням приписів всіх зазначених вище нормативних актів, якими врегульовано порядок оплати праці робітників та службовців з нарахуванням премії у розмірі 60% тарифної ставки, що повинна бути підвищена на 100%, тобто вдвічі, а також оплатою за понаднормову роботу та роботу у вихідні дні та святкові дні.

Разом з цим, як слідує із змісту довідки ОСОБА_2 ДСНС України у Волинській області від (а. с. 21), при розрахунку грошового утримання позивача враховано збережену та нараховану заробітну плату, з застосуванням коефіцієнта кратності 2 за 1 зону небезпеки та кратності 4 за 3 зону небезпеки. Будь-які інші нарахування ОСОБА_2 ДСНС України у Волинській області не здійснювались.

Згідно з частиною третьою статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Відповідно до положень пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

У разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

В усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку (пункт 6 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи).

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що неврахування при розрахунку грошового забезпечення позивача за період перебування останнього у зоні Чорнобильської АЕС перелічених вимог безпосередньо впливає на призначення пенсії.

За таких обставин, суд констатує, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у проведенні перерахунку грошового утримання ОСОБА_1 за період перебування у 1-й та 3-й зонах небезпеки ЧАЕС з 15.01.1997 по 30.01.1997 року та видачі довідки із зазначенням перебування позивача в 1 зоні небезпеки - 15 днів 378 годин та в 3 зоні 1 день 3 години з нарахування преміювання, понаднормової роботи та роботи у вихідні та святкові дні.

Таким чином, неврахування при розрахунку грошового забезпечення позивача за період перебування останнього у зоні Чорнобильської АЕС вищенаведених вимог безпосередньо впливає на призначення пенсії позивача.

За вищенаведених обставин, суд відхиляє як необґрунтовані доводи відповідача про відсутність підстав для перерахунку заробітної плати (грошового забезпечення) позивача за період перебування останнього у зоні ЧАЕС.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду допустимих та належних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не надав доказів правомірності відмови у перерахунку позивачу грошового утримання (заробітної плати).

На підставі встановлених судом фактичних обставин справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

При цьому, суд зазначає, що визначення конкретного розміру грошового утримання знаходиться поза компетенцією суду.

Відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Оскільки спір вирішено на користь позивача, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 17, 41, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати дії ОСОБА_2 Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку заробітної плати за період з 15 січня 1987 року по 30 січня 1987 року участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції та видачі довідки за наслідками такого перерахунку протиправними.

Зобов'язати ОСОБА_2 Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за період з 15 січня 1987 року по 30 січня 1987 року участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції з урахуванням премії, понаднормової роботи та роботи у вихідні дні.

Зобов'язати ОСОБА_2 Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату (грошове утримання) з урахуванням проведеного перерахунку.

ОСОБА_3 набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

ОСОБА_3 може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлений 04 квітня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий О.А. Лозовський