Справа № 464/7399/16-а,2-а/464/344/16
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Справа № 876/1193/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участю представника відповідача Заяць Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова на постанову Сихівського районного суду міста Львова від 24 жовтня 2016 року у адміністративній справі №464/7399/16-а, 2-а/464/344/16 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання протиправними дії щодо відмови у відновленні виплати раніше призначеної за вислугою років пенсії з 01.06.2015 із зобов'язанням відновлення виплат раніше призначеної за вислугу років пенсії з 01.06.2015 відповідно до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Львівської області №18/993 від 26.05.2016 про заробітну плату з розрахунку 90% середнього заробітку та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років згідно поданої довідки відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% середнього заробітку з 01 січня 2016 року без обмеження суми пенсійної виплати.

Постановою Сихівського районного суду міста Львова від 24 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова щодо відмови ОСОБА_2 у відновленні виплати раніше призначеної за вислугою років пенсії з 01.06.2015. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова відновити ОСОБА_2 виплату раніше призначеної за вислугою років пенсію з 01.06.2015 відповідно до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_2 пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, згідно поданої нею заяви від 30.05.2016. Зобов'язано управління Пенсійного фонду в Галицькому районі м. Львова здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, згідно поданої нею заяви від 30.05.2016, починаючи з 01 січня 2016 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідачів апеляційні скарги підтримав, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. ОСОБА_2 працює в прокуратурі Львівської області на посаді працівника прокуратури, обіймає посаду начальника управління підтримання державного обвинувачення в суді прокуратури Львівської області.

З 07.12.2010 позивач перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова, на даний час перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова як працюючий пенсіонер, одержувач пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати відповідно до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Стаж вислуги років позивача становить більше 20 років.

З 01.04.2015 відповідачем виплату пенсії за вислугу років позивачу було припинено.

30.05.2016 ОСОБА_2 звернулась із заявою до управління про проведення перерахунку призначеної пенсії на підставі довідки прокуратури Львівської області про заробітну плату від 26.05.2016 №18/993 з розрахунку 90% та 09.06.2016 із заявою щодо відновлення виплати пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру»

Листом від 10.06.2016 №С-69 управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова відмовлено у задоволенні заяви про поновлення з 01.06.2015 виплати пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», мотивуючи тим, що позивач продовжує працювати в органах прокуратури.

Листом управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова від 31.05.2016 №8934/03-16 позивачу ОСОБА_2 відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», з 01.06.2016р. пенсії працівникам прокуратури в порядку передбаченому Законом України «Про прокуратуру» не призначаються, а призначені пенсії не перераховуються.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково з тих підстав, що позивачу призначено пенсію до моменту внесення змін у ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які звужують обсяг її прав на отримання пенсійного забезпечення, і в силу наведених законодавчих положень таке звуження прав не допускається.

Проте колегія суддів апеляційного суду вважає висновки суду першої інстанції невірними та такими, що не відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дії щодо відмови у відновленні виплати раніше призначеної за вислугою років пенсії з 01.06.2015 із зобов'язанням відновлення виплат раніше призначеної за вислугу років пенсії з 01.06.2015 відповідно до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

01 січня 2016 року набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24.12.2015 року, відповідно до якого у ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» абзаци другий і третій викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Далі, п. 22 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017 року, у частині третій статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінити словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, на час звернення позивача про відновлення виплати пенсії та на момент прийняття цього рішення у справі вищевказані законодавчі норми, якими передбачено припинення пенсійних виплат, були чинними та не визнавалися неконституційними, а отже у відповідача не було правових підстав їх не виконувати.

В частині позовних вимог за 2015 рік слід зазначити, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ст.99 КАС України. Останнім під час розгляду справи не наведено поважних причин його пропуску, також такі не вказані судом першої інстанції у судовому рішенні. Оскільки спірна пенсія виплачувалася позивачу щомісячно в установленому порядку, остання мала об'єктивну та реальну можливість виявити її відсутність в межах встановленого законом строку звернення до суду. Також припинення виплати пенсії проведено на підставі нормативно-правового акту, який був офіційно оприлюднений.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із даним позовом (03.10.2016 року - відповідно до відбитка штампу на поштовому конверті - а.с.32), відсутність обґрунтованих підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги за період з 01.06.2015року до 02.04.2016 року включно належить залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, то колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам були врегульовані частинами 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VIII, який набрав чинності 01.01.2015 року, частину 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

15.07.2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року.

Відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу першого частини 2 статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини 5 статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частини 13, 17 та 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року не містить аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу на те, що зазначені зміни законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року при призначені пенсії, а лише покладають визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на Кабінет Міністрів України.

Поряд з цим, на час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було.

Таким чином з 15.12.2015 року та на час виникнення спірних правовідносин діючим законодавством України не було визначено механізму перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року.

Відсутність на час звернення позивача до відповідача затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, не є доказом неправомірності дій відповідача.

З урахуванням наведених вище обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми Закону України «Про прокуратуру» в попередній редакції, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії набула чинності та діяла інша редакція ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, яка передбачає принципово інший порядок перерахунку пенсій.

З приводу тверджень позивача про пропуск відповідачем строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, то суд зазначає наступне.

В силу положень ч. 3 ст. 189 КАС до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу. Згідно з ч. 6 ст. 108 КАС повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Таким чином, у разі повернення апеляційної скарги ухвалою суду, скаржник має право повторно звернутися із такою скаргою в порядку, встановленому законом.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову задоволенні позову з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова - задовольнити.

Постанову Сихівського районного суду міста Львова від 24 жовтня 2016 року у адміністративній справі №464/7399/16-а, 2-а/464/344/16 - скасувати та прийняти нову постанову якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді Н.В. Бруновська

В.М. Каралюс

Повний текст постанови складено 07.04.2017р.