Справа № 2-а-930/2010
Суддя: Линник О. С.
Дата ухвалення: 2010-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Тростянецький районний суд Сумської області
справа № 2-а-930/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2010 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Линник О.С., при секретарі Долі Н.В., у присутності позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, інспектора дорожньо-патрульної служби Охтирського взводу ДАІ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2, інспектора ДПС Охтирського ВДАІ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в якій зазначає, що відповідачем на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, з чим позивач не згоден, оскільки постанова необгрунтована, прийнята з порушенням закону та невірним застосуванням норм процесуального права. Так, 03.02.2010 року, він, рухаючись на власному транспортному засобі дійсно не виконав вимоги державного знаку Вїзд заборонено. Під час руху вулицею Ярославського в м. Охтирка позивач помітив, що з капоту автомобіля з невідомих на той момент причин випаровується дим, тому він задля безпеки своїх пасажирів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимушений був здійснити зупинку та заїхав у двір, тобто припинив рух транспортного засобу через його технічний стан, що дозволяється пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України. При цьому він діяв у відповідності до п. 15.14 цих правил, де зазначено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, видій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами п. 9.9-9.11 ПДР, тобто у разі вимушеної зупинки на дорозі увімкнути аварійну світлову сигналізацію, що і було зроблено позивачем. Вимушена зупинка тривала близько 5 хв. та не спричинила жодних негативних наслідків, не завдала нікому шкоди.

Водночас відповідач не мав права розпочинати провадження у справі про адміністративне правопорушення, доки ним не було вжито заходів для своєчасного, всебічного і обєктивного зясування всіх обставин справи, з наступним її вирішенням в точній відповідності із законом. Також під час винесення постанови про адмінправопорушення відповідачем порушені вимоги ст. 33 КпАП України щодо не встановлення характеру правопорушення, особи порушника, ступеню вини, обтяжуючих та помякшуючих провину обставин.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі та показав, що 03.02.2010 року він віз своїх знайомив ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у м.Охтирка на власному транспортному засобі, і рухаючись вулицею Ярославського помітив, що з капоту автомобіля випаровується дим, через це він звернув у двори, де зупинився, висадив пасажирів, а сам став ремонтувати автомобіль. Після того до нього підїхав патрульний автомобіль та інспектор Марченко склав протокол і постанову про притягнення його до адмінвідповідальності, хоча на вказаному подвірї знаходились інші авто, але інспектор склав протокол лише відносно нього.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він 03.02.2010 року здійснював патрулювання в м. Охтирка по вул. Ярославській, та помітив, що у двір на заборонений знак вїхав автомобіль і зупинився там. Він підійшов до вказаного автомобіля, водій в той час ходив навколо свого авто. Він пояснив йому суть порушення та почав складати протокол і постанову про адміністративне правопорушення. Водій причину порушення вимог ПДР не зазначив, хоча власноручно написав, що не згоден із протоколом. ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм обставини.

Свідок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 показали, що 03.02.2010 року вони попросили ОСОБА_1 відвезти їх в м. Охтирку і коли рухалися вул. Ярославського вони помітили, що з капоту автомобіля випаровується дим, через що ОСОБА_1 заїхав у двір та зупинився там, щоб оглянути автомобіль. Вони пішли по своїм справам, а потім вони додзвонились до ОСОБА_1, який їх забрав в условленому місці.

Також доказом встановлено, що 03.02.2010 р. о 15-30 год. було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП ВМ № 074191, в якому зазначено, що ОСОБА_1 03.02.2010 р. о 15-30 год. керував автомобілем НОМЕР_1 м. Охтирка по вул. Ярославського не виконав вимогу дорожнього знаку Вїзд заборонено у дворі, чим порушив вимоги п. 8.1 ПДР (а.с. 4).

Того ж дня, 03.02.2010 р. винесено постанову серія ВМ № 085258 в справі про адміністративне правопорушення, якою встановлено, що ОСОБА_1 03.02.2010 р. о 15-30 год. керував автомобілем НОМЕР_1 м. Охтирка по вул. Ярославського не виконав вимогу дорожнього знаку Вїзд заборонено у дворі та постановлено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с.3).

У відповідності до ст. 161 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, судом досліджені пояснення позивача, відповідача, покази свідків, письмовий доказ протокол про адмінправопорушення.

Отже, дійсно в судовому засіданні підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно порушив вимоги Правил дорожнього руху України, так як не дотримався вимог заборонного знаку 3.21 «Вїзд заборонено», який забороняє вїзд усіх транспортних засобів, дія цього знаку не поширюється лише на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Позивач не надав доказів у підтвердження того, що вимушена зупинка була в місці, де зупинку заборонено і тому він, вживаючи заходів, щоб прибрати транспортний засіб, заїхав у двори, в зону дії знаку «Вїзд заборонено».

Разом з тим, в судовому засіданні дійсно підтверджено, що рух транспортного засобу ОСОБА_1 зупинив через технічні несправності, тому суд вважає, що вказана обставина суттєво впливає на характер вчиненого проступку.

З урахуванням ст. 34 КпАП України суд визнає помякшуючими провину обставинами те, що позивач не працює, тобто сімя позивача на даний час має скрутний фінансовий стан, у результаті порушень правил дорожнього руху шкоди заподіяно не було, порушення ПДР відбулось через непередбачувані обставини у звязку із несправністю автомобіля. За таких обставин можливо застосувати ст. 22 КпАП України та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача в частині застосування до нього штрафу, звільнивши його від адміністративної відповідальності у звязку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 11, 70, 71, 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, інспектора дорожньо-патрульної служби Охтирського взводу ДАІ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, задовольнити частково.

Постанову від 03.02.2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України скасувати в частині накладення штрафу та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у звязку із малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, із подачею копії апеляційної скарги до апеляційної інстанції або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі.

Суддя