Справа № 607/12379/16-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 квітня 2017 року м. Київ К/800/9834/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Тернополі, інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції Білан Н.Р. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з вказаним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі рядового поліції Білан Н.Р. по справі про адміністративне правопорушення серії АР №260853 від 29.10.2016 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., а провадження в справі закрити.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2016 року скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №260853 від 29 жовтня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУПАП та накладення на нього адміністративного стягнення у видгляді штрафу в розмірі 425 гривень й закрито провадження у справі в зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просив його скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно із статтею 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, а тому, враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та те, що позивач притягується вперше, обставини, за яких було вчинено правопорушення, незначний характер даного правопорушення, визнав за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Скасовуючи рішення суду першої інстанцій і відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що згідно із пунктом 11 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 статті 122 Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За змістом 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши у судовому засіданні показання технічного запису (відеозапису), апеляційний суд встановив, що 29 жовтня 2016 року о 10:00 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer», номерний знак НОМЕР_1 здійснив рух на заборонний сигнал світлофора - жовтий, чим порушив вимоги п.8.7.3 (ґ) ПДР України, тобто вчинив дії, за які передбачена відповідальність частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зокрема порушення частини другої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Згідно із статтею 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Так, приймаючи судове рішення, суд першої інстанції керувався ст. 22 КУпАП, якою передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Водночас, як правильно зазначено судом апеляційної інстанції, закриваючи провадження у справі та оголошуючи ОСОБА_1 усне зауваження, суд першої інстанції не врахував, що в даній справі він не є органом, який уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки в силу частини 1 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляд такої справи віднесений цим Кодексом до відання органів Національної поліції та, відповідно, саме ці органи вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, з огляду на наведені обставини та вимоги закону, суд першої інстанції вийшов за межі наданої йому компетенції.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятого судом апеляційної інстанції рішення, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Тернополі, інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції Білан Н.Р. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник