Справа № 331/7674/16-а(2а/331/12/2017)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2017 рокусправа № 331/7674/16-а (2а/331/12/2017)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 17 лютого 2017 року у справі № 331/7674/16-а за позовом Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Балабанова Родіона Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 16.11.2016 року звернулась до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з позовом до Головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Балабанова Р.В., в якому просила скасувати постанову відповідача № 149 від 21.10.2016 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.188-42 КупАП відносно неї, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Сторони у судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За нормами пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 07.10.2016 року встановлено невиконання ОСОБА_1 вимог припису від 23.02.2016 року №18 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким з метою усунення виявлених порушень, вимагалося від замовника будівництва об'єкта (будівля торгівельного призначення на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (ІІІ категорія складності)) привести зазначений об'єкт у відповідність до вимог чинного законодавства шляхом знесення до 23.06.2016 року (а.с.80,81).

За даним фактом відповідачем відносно ОСОБА_1 07.10.2016 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.188-42 КУпАП. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 від підпису та надання пояснень відмовилася (а.с.83-85).

Акт перевірки, протокол про адміністративне правопорушення від 07.10.2016 року та повідомлення про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення були отримані ОСОБА_1 13.10.2016 року, що підтверджено поштовим повідомленням (а.с.92).

Постановою відповідача від 21.10.2016 року №149 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.188-42 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень. Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 як замовником будівництва вимоги припису від 23.02.2016 року №18, а саме виявлене порушення не усунуто, об'єкт не приведено у відповідність до вимог чинного законодавства, чим порушено п.3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пп.3 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого Постановою КМУ № 533 від 23 травня 2011 року (а.с.15).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач оскаржила його до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач при обставинах, вказаних в оскаржуваній постанові, дійсно вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.188-42 КУпАП, дії відповідача щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення були правомірними, постанова винесена з врахуванням вимог ст.ст.33-35, 283 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно частини 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

З матеріалів справи вбачається, що 23.02.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Черненок Р.В. проведено позапланову перевірку об'єкта «будівля торгівельного призначення на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1» та перевірки виконання вимог припису від 12.01.2016 року №2. За результатами перевірки складено акт, яким встановлено, що замовником будівництва ОСОБА_1 вимоги припису від 12.01.2016 року №2 не виконано, а саме виявлене порушення не усунуто, об'єкт (будівля торгівельного призначення на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (ІІІ категорія складності)) не приведено у відповідність до вимог чинного законодавства, що є порушенням п.3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» , пп.3 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ №533 від 23.05.2011 року (а.с.61, 62-63).

За результатами вказаної позапланової перевірки 23.02.2016 року головним інспектором винесено припис №18 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким з метою усунення виявлених порушень, вимагалося від замовника будівництва вказаного вище об'єкта ОСОБА_1 привести зазначений об'єкт у відповідність до вимог чинного законодавства шляхом знесення до 23.06.2016 року (а.с.64-65). Постановою від 04.03.2016 року по справі про адміністративне правопорушення за невиконання ОСОБА_1 вимог припису № 2 від 12.01.2016 року, на позивача накладене адміністративне стягнення за ч.1 ст.188-42 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень (а.с.72-73). Зазначений штраф було сплачено ОСОБА_1 26 вересня 2016 року, що підтверджується квитанцією № 134587 (а.с.78).

Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 07.10.2016 року встановлено факт невиконання ОСОБА_1 вимог припису від 23.02.2016 року №18 (а.с.80,81).

За даним фактом відповідачем відносно ОСОБА_1 07.10.2016 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.188-42 КУпАП. (а.с.83-85).

Постановою відповідача від 21.10.2016 року №149 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.188-42 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень. Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 як замовником будівництва вимоги припису від 23.02.2016 року №18, а саме виявлене порушення не усунуто, об'єкт не приведено у відповідність до вимог чинного законодавства, чим порушено п.3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пп.3 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого Постановою КМУ № 533 від 23 травня 2011 року (а.с.15).

Частиною 1 статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено, що невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дійсно, позивачем не було виконано припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області від 23.02.2016 року № 18 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил в строк до 23.06.2016 року.

Проте, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Апелянт, зокрема, посилається на ту обставину, що відповідач не мав права застосовувати адміністративне стягнення, оскільки з дня скоєння вказаного правопорушення сплив строк майже чотири місяця, тобто на день прийняття відповідачем постанови (21.10.2016 року) закінчився строк давності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, допущене в червні січні 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, взагалі не дослідив обставини щодо строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що оскільки приписом відповідача від 23.02.2016 року №18 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким з метою усунення виявлених порушень, вимагалося від замовника будівництва об'єкта (будівля торгівельного призначення на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (ІІІ категорія складності)) привести зазначений об'єкт у відповідність до вимог чинного законодавства шляхом знесення до 23.06.2016 року, та у вказаний в приписі строк його умови виконані не були, то на наступний день, тобто на 24.06.2016 року таке порушення є закінченим і особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оскільки відповідачем прийнято оскаржувану постанову про притягнення позивача до адмінвідповідальності та накладено адмінстягнення поза строком, передбаченим ст.38 КУпАП, вказана постанова є протиправною та належить скасуванню.

Вимоги апелянта про закриття провадження в адміністративній справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, згідно якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, задоволенню не підлягають, оскільки вказана норма застосовується тим органом, який уповноважений розпочинати та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

В даному випадку, у відповідності до ст.244-6 КУпАП, такими органами є органи державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а також від їх імені розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема, керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю та головні інспектори будівельного нагляду.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Балабановим Р.В. не доведено правомірність постанови від 21.10.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст.202 КАС України є підставою для скасування рішення першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2017 року у справі № 331/7674/16-а задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2017 року у справі № 331/7674/16-а скасувати.

Позов Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Балабанова Родіона Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Балабанова Родіона Валерійовича від 21.10.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак