Справа № 803/399/17
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року Справа № 803/399/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В. В.,

при секретарі судового засідання Гринчук Я.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій неправомірними, визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» (далі ТзОВ «Вог Рітейл») звернулося з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі Відділ) про визнання дій неправомірними, визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що старшим державним виконавцем Відділу Башіловим В.О. повернуто без виконання виконавчий лист, виданий Волинським окружним адміністративним судом у справі №803/1092/16, як такий, що не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не зазначено прізвище та імя посадової особи, яка його видала. Позивач оскаржив такі дії старшого державного виконавця до начальника Відділу, однак в. о. начальника Відділу ОСОБА_3 на підставі скарги проведено перевірку виконавчого провадження та винесено постанову від 26.02.2017 року ВП №53254459, відповідно до якої визнано дії державного виконавця такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

На думку позивача, такі дії відповідача є протиправними, грубо порушують та ігнорують норми Закону України «Про виконавче провадження», чим завдають шкоди та підривають ділову репутацію ТзОВ «Вог Рітейл».

У звязку з цим позивач просить визнати протиправними дії старшого державного виконавця Відділу Башілова В.О. щодо повернення виконавчого листа без прийняття до виконання та дії в.о. начальника Відділу ОСОБА_3 щодо відмови у задоволенні скарги від 02.02.2017 року №15 визнати протиправним та скасувати рішення старшого державного виконавця Відділу Башілова В.О. у вигляді повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 19.01.2017 року, визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника Відділу ОСОБА_3 від 26.02.2017 року ВП №53254459, зобовязати Відділ прийняти до виконання виконавчий лист Волинського окружного адміністративного суду від 05.12.2016 року у справі №803/1092/16.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні та в наданих суду письмових запереченнях проти задоволення позовних вимог заперечив з тих підстав, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала. Оскільки у виконавчому документі не зазначено прізвище, імя, по батькові та посаду посадової особи, яка його видала, тому державним виконавцем правомірно винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання і правомірність зазначених дій обґрунтовано підтверджено в.о. начальника Відділу.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23.08.2016 року у справі №803/1092/16, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2016 року, адміністративний позов ТзОВ «Вог Рітейл» задоволено повністю, зобовязано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України скасувати дію спеціальної санкції тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності, застосованої наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.11.2015 року №1446 до ТзОВ «Вог Рітейл».

05.12.2016 року Волинським окружним адміністративним судом у справі №803/1092/16 було видано ТзОВ «Вог Рітейл» виконавчий лист.

13.01.2017 року позивач звернувся до начальника Відділу із заявою про прийняття до виконання виконавчого документа, відкриття виконавчого провадження та застосування заходів примусового виконання рішення суду.

Старший державний виконавець Відділу Башілов В.О. повідомленням від 19.01.2017 року №1143-0-33-17/20.1/21 повернув позивачу виконавчий документ без прийняття до виконання, посилаючись на те, що виконавчий документ не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у виконавчому документі не зазначено прізвище, імя, по батькові та посаду посадової особи, яка його видала.

ТзОВ «Вог Рітейл» 02.02.2017 року подано до начальника Відділу скаргу на дії старшого державного виконавця Відділу Башілова В.О. щодо повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.

В.о. начальника Відділу ОСОБА_3 на підставі скарги проведено перевірку виконавчого провадження та винесено постанову від 26.02.2017 року ВП №53254459, відповідно до якої дії державного виконавця визнано такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Конституційний Суд України неодноразово зазначає, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, який в рішенні «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий розгляд.

Крім того, як зазначив Європейський Суд з прав людини у Рішенні від 15.03.2001 року у справі «Піалопулос та інші проти Греції», якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс.

Згідно із пунктом 66 Рішення Європейського Суду у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Питання щодо виконання судових рішень у адміністративних справах врегульоване розділом V Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини четвертої статті 257 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Частина перша статті 259 КАС України передбачає, що виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (частина перша статті 3 Закону №1404-VІІІ).

Вимоги до виконавчого документа встановленні статтею 4 Закону №1404-VІІІ.

Так, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Пункт 6 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VІІІ передбачає, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Пунктом 6.2.1 Інструкції з діловодства в адміністративних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 року №174, встановлено, що для виконання судового рішення в адміністративній справі, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, особі, на користь якої воно ухвалено, за її письмовою заявою видається один виконавчий лист (додаток 15).

Додатком 15 даної Інструкції чітко визначено форму виконавчого листа та обовязкові для заповнення реквізити, що стосуються ідентифікації особи, яка його видала. Так, обовязковими реквізитами є прізвище та ініціали особи, яка підписалась, без розшифрування ініціалів особи.

Судом встановлено, що у виконавчому листі Волинського окружного адміністративного суду від 05.12.2016 року №803/1033/2016 зазначено прізвище, ініціали та посаду особи, яка його видала «суддя Андрусенко О.О.», тому він як виконавчий документ повністю відповідає вимогам до виконавчого листа згідно із Додатком 15 до Інструкції з діловодства в адміністративних судах України та жодним чином не суперечить вимогам пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

На думку суду, посилання державного виконавця на вказану норму Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставним, оскільки не зазначення у виконавчому листі повного імені та по батькові особи, яка його видала, не є обставиною, що унеможливлює здійснення виконавчого провадження, а такі дії державного виконавця призводять до затягування виконання судового рішення та фактичного ігнорування необхідності примусового виконання органом ДВС судового рішення, що набрало законної сили.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність дій старшого державного виконавця Відділу Башілова В.О. щодо повернення виконавчого листа без прийняття до виконання та відповідно протиправність рішення старшого державного виконавця Відділу Башілова В.О. у вигляді повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 19.01.2017 року.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дії в.о. начальника Відділу ОСОБА_3 щодо відмови у задоволенні скарги від 02.02.2017 року №15 та визнання протиправною та скасування постанови в.о. начальника Відділу ОСОБА_3 від 26.02.2017 року ВП №53254459 суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження) рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 7 Розділу VІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, у якій зазначаються: підстави перевірки виконавчого провадження; строки проведення перевірки; у мотивувальній частині - номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону; у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, у разі оскарження дій (бездіяльності) начальника органу державної виконавчої служби - щодо його дій, визначаються особа, яку зобов'язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови; строк виконання постанови; коло осіб, яким надсилаються копії постанови; інша необхідна інформація.

Як вбачається з матеріалів справи, в. о. начальника Відділу ОСОБА_3 розглянуто скаргу ТзОВ «Вог Рітейл» на дії старшого державного виконавця Відділу Башілова В.О. щодо повернення виконавчого листа без прийняття до виконання та на підставі неї проведено перевірку виконавчого провадження, за результатами якої винесено постанову від 26.02.2017 року ВП №53254459, відповідно до якої дії державного виконавця визнано такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки в. о. начальника Відділу ОСОБА_3 розглянуто скаргу позивача, проведено на її підставі перевірку та винесено за результатами перевірки постанову, тобто дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, тому суд дійшов висновку про безпідставність вимоги позивача про визнання протиправними дій в.о. начальника Відділу ОСОБА_3 щодо відмови у задоволенні скарги від 02.02.2017 року №15.

Разом з тим, оскільки суд дійшов висновку про протиправність дій старшого державного виконавця Відділу Башілова В.О. щодо повернення виконавчого листа без прийняття до виконання та протиправність його рішення про повернення виконавчого документа стягувачу, тому задоволенню підлягає вимога про визнання протиправною та скасування постанови в.о. начальника Відділу ОСОБА_3 від 26.02.2017 року ВП №53254459, якою такі дії державного виконавця визнано такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 26.12.2003 року №4 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» вказав, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобовязує усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Отже, для повного захисту порушених прав та інтересів позивача та із врахуванням того, що судом в повній мірі встановлено відповідність виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду від 05.12.2016 року №803/1033/2016 вимогам до виконавчих документів, що встановлені Законом України «Про виконавче провадження», суд вважає за необхідне також задовольнити вимогу про зобовязання Відділу прийняти до виконання зазначений виконавчий лист, для чого товариству з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» слід подати відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України оригінал зазначеного виконавчого листа разом із заявою про його примусове виконання.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Згідно із частинами першою, третьою статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи часткове задоволення судом адміністративного позову, до стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підлягає судовий збір в розмірі пропорційному задоволеним позовним вимогам, що становить 6 400,00 грн.

Керуючись статтями 2, 69-72, 94, 158-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 щодо повернення товариству з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року №803/1092/16 без прийняття до виконання.

Визнати протиправним та скасувати рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 у вигляді повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 19 січня 2017 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову в. о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 від 26 лютого 2017 року ВП №53254459.

Зобовязати відділ примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання виконавчий лист Волинського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року по справі №803/1092/16, для чого товариству з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» подати відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України оригінал зазначеного виконавчого листа разом із заявою.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Рітейл» за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 6 400 (шість тисяч чотириста) гривень 00 копійок витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 04 квітня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Дмитрук