Справа № 826/9052/16
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9052/16 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

04 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Скаленку Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.01.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славінського Валерія Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - публічне акціонерне товариство «Златобанк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» Славінського Валерія Івановича щодо не включення ОСОБА_2 в загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Златобанк» (рахунок НОМЕР_1 відповідно до договору банківського вкладу № 049357 від 09.10.2013, а також рахунок НОМЕР_1 відповідно до договору банківського вкладу № 028575 від 28.10.2012);

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» Славінського Валерія Івановича включити ОСОБА_2 в загальний реєстр вкладників (кредиторів), які мають право на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерному товаристві «Златобанк» за рахунок НОМЕР_1 відповідно до договору банківського вкладу № 049357 від 09.10.2013, а також рахунок НОМЕР_1 відповідно до договору банківського вкладу № 028575 від 28.10.2012.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.01.2017 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 28.09.2012 ОСОБА_2 уклав із акціонерним товариством «Златобанк» договір банківського вкладу № 028575 на суму 320 000, 00 доларів США, а 09.10.2012 уклав договір банківського вкладу № 029073 на суму 276 521, 34 доларів США, відповідно до яких на ім'я позивача було відкрито депозитні рахунки НОМЕР_1 та НОМЕР_1 відповідно.

10.12.2014 позивачем була подана заява до директора відділення «Вінницька РД» АТ «Златобанк» ОСОБА_5 про видачу грошових коштів, що розміщені на рахунках на ім'я позивача. Однак, відповіді на заяву ОСОБА_2 отримано не було.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 13.02.2015 № 105 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Златобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 13.02.2015 прийнято рішення № 30 про запровадження з 14.02.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Златобанк». Тимчасова адміністрація запроваджена строком до 13.05.2015.

Постановою Правління Національного банку України № 310 від 12.05.2015 відкликано банківську ліцензію АТ «Златобанк». Рішенням № 99 від 13.05.2015 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру Ліквідації АТ «Златобанк». Наказом № 156 від 13.05.2015 призначено В.І. Славінського уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» строком на 1 рік з 13.05.2015 по 12.05.2016 включно.

У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 13.05.2015 № 99 «Про початок процедури ліквідації АТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», із змінами внесеними згідно із рішенням виконавчої дирекції Фонду від 18.05.2015 № 100, Фондом з 20.05.2015 розпочато виплати коштів вкладникам АТ «Златобанк».

В газеті «Голос України» № 86 (6090) від 19.05.2015 опубліковано повідомлення про початок процедури ліквідації АТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк».

13.09.2015, у зв'язку із відсутністю відповіді на заяву ОСОБА_2 від 10.12.2014, позивач надіслав на адресу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» Славінського Валерія Івановича заяву із проханням надати відповідь коли саме позивач зможе отримати кошти з власних рахунків.

Листом від 05.11.2015 позивача було повідомлено про те, що у зв'язку з тим, що позивач не звернувся з кредиторською вимогою на протязі терміну наданого для того, щоб кредитори могли заявити вимоги до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про свої вимоги до банку, то такі вимоги вважаються погашеними.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки причини пропуску строку звернення позивача із заявою про включення кредиторських вимог ОСОБА_2 до реєстру акцептованих вимог кредиторів є неповажними, то позов задоволенню не підлягає.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славінським Валерієм Івановичем протиправно не подано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Златобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною першою статті 3 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 2-4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, ОСОБА_2 у січні 2016 року отримав відшкодування коштів за вкладом у іноземній валюті, а саме гарантовані Фондом гарантування вкладів фізичних осіб - 200 000 грн.

Відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити: 1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується; 2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про призначення уповноваженої особи Фонду; 4) прізвище, ім'я та по батькові уповноваженої особи Фонду; 5) інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд у семиденний строк з дня початку процедури ліквідації банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Частиною 5 статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду (абз. 2 ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Фонд сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Аналіз викладеного свідчить, що законодавством у галузі гарантування вкладів фізичних осіб регламентовано чіткий порядок звернення кредиторів із вимогами про забезпечення відшкодування коштів, зокрема, щодо включення їх до реєстру кредиторів та правові підстави задоволення Фондом таких вимог.

При цьому обов'язок Фонду щодо порядку інформування осіб про ліквідацію банку передбачено статтею 45 Закону, якою зокрема передбачено, що Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку. Відомості про ліквідацію банку повинні містити:

1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується;

2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

3) дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про початок процедури ліквідації банку;

4) інформацію про місце та строк прийняття вимог кредиторів.

Як вже зазначалось вище, інформація про ліквідацію банку була розміщена на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та опубліковано в газеті «Голос України» № 86 (6090) від 19.05.2015 повідомлення про початок процедури ліквідації АТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк».

Апелянт, обґрунтовуючи підстави пропуску строку звернення із відповідними заявами про включення до реєстру вимог кредиторів, зазначає, що він перебував за кордоном.

Однак, колегія суддів не бере дані доводи апелянта до уваги, оскільки ОСОБА_2 не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів перетину кордону та перебування за межами України.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи та зазначено позивачем у позовній заяві у серпні 2015 року позивач звертався до Вінницького відділення АТ «Златобанк», однак, ОСОБА_2 дізнався, що відділення не працює, а банк закритий.

Також, у матеріалах справи наявні листи до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк», а також відповідь від 05.11.2015.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивач проживає та зареєстрований у АДРЕСА_1, тобто вказані підстави неподання заяви про включення кредиторських вимог позивача до акцептованих вимог кредиторів судом першої інстанці правомірно визнано неповажними, оскільки відповідачами з урахуванням положень статті 45 Закону вчинено всі передбачені Законом дії щодо інформування вкладників про ліквідацію Банку, а перебування позивача за кордоном не позбавляло можливості дізнатися про початок ліквідаційної процедури Банку на офіційній сторінці Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в мережі Інтернет.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прогоджується з судом першої інстанці про неповажність причин пропуску строку звернення позивача із заявою про включення кредиторських вимог ОСОБА_2 до реєстру акцептованих вимог кредиторів, у зв'язку із чим підстав для задоволення позовних вимог немає.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції, а відповідачі, як суб'єкти владних повноважень - довели правомірність своїх дій.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.01.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 07.04.2017.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.