Справа № 523/1201/16-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 523/1201/16-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Пепеляшков О.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу прокуратури Одеської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 22.12.2016 року по справі за позовом Одеської місцевої прокуратури №4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, 3-ті особи ОСОБА_2, Служба у справах дітей Одеської міської ради про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2016 року Одеська місцева прокуратура №4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, 3-ті особи ОСОБА_2, Служба у справах дітей Одеської міської ради про визнання протиправними дії щодо відмови у задоволені заяви прокуратури Суворовського району м. Одеси від 13.11.2015 № (16-72) 6469 вих. 15 та зобов'язання надати дозвіл на переоформлення особового рахунку на квартиру за адресою АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 на неповнолітнього громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, доручивши КП ЖКС «Північний» провести переоформлення договору найму та особового рахунку на вказану особу.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що з метою вжиття заходів з досудового врегулювання спору та поновлення порушеного права неповнолітнього ОСОБА_1 органи прокуратури звернулися до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради із заявою щодо захисту житлових прав неповнолітнього, а саме надання дозволу на переоформлення особового рахунку на квартиру за адресою АДРЕСА_1 на неповнолітнього, але відповідачем було відмовлено у зазначеному посилаючись, що неповнолітня особа має батька, однак позивач вважає такі дії відповідача неправомірними.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 22.12.2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, прокуратура Одеської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із задоволенням позову в повному обсязі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак в судове засідання вони не з'явилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи встановлено, що батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 36). 05.12.2013р. мати дитини зареєструвала шлюб зі ОСОБА_5 (а.с. 39).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 10.05.2016р. скасовано заочне рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 24.11.2014р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про відібрання дитини.

Вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 проживав разом з матір'ю ОСОБА_6 та її чоловіком ОСОБА_5, з котрим вона перебувала у повторному шлюбі з 2013 року. Мати неповнолітнього ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті ОСОБА_6 син позивача залишився проживати з ОСОБА_5, за адресою АДРЕСА_2.

Неповнолітній ОСОБА_1 зареєстрований та мешкає в трикімнатній квартирі площею 65,5 кв. м., за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 35).

Батько ОСОБА_2 з дитиною не мешкає. На даний час в Комінтернівському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа №504/2481/15-ц за позовом ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР та служби у справах дітей ОМР про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном, визначення місця проживання дитини.

Неповнолітній ОСОБА_1 перебуває під медичним наглядом КУ «ДМП № 2», з 23.10.2009 року йому оформлена інвалідність по діагнозу В-24 (а.с. 38).

У квітні 2015 року громадянин ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 (а.с. 52), яка зі своєю неповнолітньою дитиною після реєстрації шлюбу стала проживати сумісно із ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_1

Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину спадкового майна, що належало ОСОБА_8 та складалося з 429/1000 частин квартири за адресою АДРЕСА_1, видано чоловікові ОСОБА_6 - ОСОБА_5 (а.с. 42, 43).

За даними КП «Міське агентство з приватизації житла» та КП «БТІ» ОМР, квартира за адресою м.Одеса, вул.Махачкалінська, 2, кв.25складається з 3-х житлових кімнат, 429/1000 частин якої були приватизовані, а решта частина квартири на праві власності в комунальному підприємстві зареєстровані не були (а.с. 46, 48).

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції зазначив про наявність у неповнолітнього права користування спірною квартирою, разом з тим вказав, що відповідно до положень чинного законодавства він не може виступати самостійним суб'єктом житлових правовідносин до повноліття, тому заявлені вимоги Одеської місцевої прокуратури № 4 в його інтересах є передчасними, а до набуття ним повної цивільної дієздатності на орган опіки та піклування законом покладений обов'язок здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють (спори між якими щодо дитини досі тривають), житлових прав дітей.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції виходив з публічності даного спору та його належності до юрисдикції адміністративних судів.

Однак судова колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 6 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку про те, що справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб'єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов'язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень. У тому ж випадку, коли суб'єкт, у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, не здійснюють у спірних правовідносинах владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта, з яким виник спір, останній не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції та не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Згідно п.1.ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013р № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Оскаржуючи протиправність дій відповідача щодо відмови у задоволені заяви та зобов'язання надати дозвіл на переоформлення особового рахунку на квартиру за адресою АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 на неповнолітнього громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, доручивши КП ЖКС «Північний» провести переоформлення договору найму та особового рахунку на вказану особу, позивач не посилається на порушення позивачем процедури прийняття рішення або перевищення ним своїх повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для оскарження дій відовідача є його порушення ст.ст.64,106 ЖК України, тобто порушення без достатніх підстав права укладання договору найму, оскільки таке право на думку позивача після попереднього наймача виникає у неповнолітнього.

Таким чином, визначальним в даному спорі є наявність та достатність підстав для визнання неповнолітнього ОСОБА_1 наймачем квартири після смерті його матері.

Оскільки зазначені обставини лежать в площині цивільних правовідносин, судова колегія приходить до висновку про наявність приватноправового спору, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно вимог ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Оскільки суд першої інстанції на зазначені обставини увагу не звернув, надавши невірну правову оцінку обставинам по справі, судова колегія суду апеляційної інстанції вважає за необхідне в порядку п.1 ч.1 ст.157 КАС України закрити провадження у справі, так як справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157, ст. 195, 197, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокуратури Одеської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 22.12.2016 року скасувати.

Провадженя по справі за позовом Одеської місцевої прокуратури №4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, 3-ті особи ОСОБА_2, Служба у справах дітей Одеської міської ради про визнання протиправними дії щодо відмови у задоволені заяви прокуратури Суворовського району м. Одеси від 13.11.2015 № (16-72) 6469 вих. 15 та зобов'язання надати дозвіл на переоформлення особового рахунку на квартиру за адресою АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 на неповнолітнього громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, доручивши КП ЖКС «Північний» провести переоформлення договору найму та особового рахунку на вказану особу закрити.

Роз'яснити позивачеві, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик