Справа № 552/6452/16-а
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 р.Справа № 552/6452/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Котелевець Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 13.02.2017р. по справі № 552/6452/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку призначеної пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - відповідач), в якому просила суд:

- зобов'язати Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести перерахунок розміру її пенсії, включивши в суму заробітної плати для обчислення пенсії виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення за 24 календарні місяці з 01.10.2002 року по 01.10.2004 року у розмірі 86 відсотків у відповідності до частини 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу», повернути заборгованість в частині недорахованої суми пенсії з 13.10.2016 р. та при черговому перерахунку пенсії враховувати суми матеріальної допомоги.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 13.02.2017р. зазначений позов задоволено.

Зобов'язано Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, включивши в суму заробітної плати для обчислення пенсії виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення за 24 календарні місяці з 01.10.2002 року до 01.10.2004 року у розмірі 86% у відповідності до частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції станом на час призначення пенсії ОСОБА_1) з врахуванням наданої довідки від 20.09.2016 року, повернути заборгованість в частині недорахованої суми пенсії з 13.10.2016 року та при черговому перерахунку пенсії врахувати суми матеріальної допомоги.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань є одноразовими виплатами та не зазначені в переліку складових заробітної плати передбаченими ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" та п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31.05.2000 р. №865, тому вищезазначені виплати та індексація не враховуються для обчислення заробітної плати при призначенні пенсії.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працювала головним державним податковим ревізором-інспектором в Державній податковій інспекції в м. Полтаві Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області та у зв'язку з досягненням граничного віку державної служби (ст.7 КЗпП України, ч.3 ст.30 Закону України "Про державну службу") була звільнена 04 жовтня 2004 року.

З цього часу знаходиться на пенсійному обліку у Полтавському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за віком, згідно з Законом України "Про державну службу".

13 жовтня 2016 року позивач звернулася до Полтавського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою (а.с.7), в якій просила здійснити перерахунок пенсії з врахуванням матеріальної допомоги в сумі 738 грн. 26 коп. з дня призначення пенсії. Додатково надала довідку від 20.09.2016 року №568/16-01-05-68 про суми нарахованої та виплаченої їй матеріальної допомоги на оздоровлення, видану Державною податковою інспекцією в м. Полтаві Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області (а.с.10).

Листом відповідача від 19.10.2016 р. №360/Р-17 в задоволенні вищезазначеної заяви ОСОБА_1 було відмовлено (а.с.8).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії позивача повинен здійснюватися із суми заробітної плати, на яку були нараховані страхові внески на момент виникнення права на перерахунок пенсії, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу в перерахунку його пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для перерахунку пенсії з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу" (далі - Закон) (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною другою статті 37-1 вказаного Закону встановлено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оплату праці" в структуру заробітної плати входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

У відповідності до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які, відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997р. (в редакції до 08.07.2010р.) об'єктом оподаткування є: фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", а також винагороди, що виплачуються громадянам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру.

Згідно ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010р. єдиний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 р. N 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за N 114/8713, фонд додаткової заробітної плати включає, зокрема, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, матеріальну допомогу, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом), виплати соціального характеру.

Таким чином, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, з яких сплачувались страхові внески, входять до складу додаткової заробітної плати та враховуються при обчисленні розміру пенсії позивача.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення не враховуються при обчисленні розміру пенсії державного службовця, оскільки такі види виплат не включаються до складу заробітної плати державного службовця, є необґрунтованими.

Так, у спірних правовідносинах слід надати перевагу нормам статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які є спеціальними в питаннях призначення та перерахунку пенсії державного службовця, а не положенням Законів України "Про державну службу", який щодо спірних правовідносин є загальним.

Тобто, аналіз наведених положень законів дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входила до системи оплати праці державного службовця, які повинні враховуватись при призначенні пенсії позивача.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України щодо застосування зазначених норм права, викладених в постановах від 14.05.2013 року № 21-125а13, від 04.03.2014 року № 21-14а14, від 03.06.2014 року №21-134а14, які в силу ст. 244-2 КАС України мають враховуватися судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, включивши в суму заробітної плати для обчислення пенсії виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення.

За таких обставин, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 13.02.2017р. по справі № 552/6452/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Шевцова Н.В.
Судді Мінаєва О.М. Макаренко Я.М.
Повний текст ухвали виготовлений 03.04.2017 р.