Справа № 599/6/17,2-а/599/13/17
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року № 876/1579/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Богдан А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Козівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 16 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Козівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та її виплату, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Козівського ОУПФ України в Тернопільській області з вимогами визнати рішення відповідача неправомірним та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсію з 01.01.2017 року, як державному службовцю з розрахунку 90 % від суми заробітної плати, виходячи з розміру заробітної плати по довідці, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, виданої Зборівською районною державною адміністрацією від 20.12.2016 року № 79, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» від 06.04.2016 року №292.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він працював начальником відділу організаційної і кадрової роботи апарату Зборівської районної державної адміністрації, а з 29 серпня 2009 року йому було призначено пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90% середньомісячного заробітку.

У зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям 21.12.2016 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії.

Однак, 26.12.2016 року відповідач листом №44/111-11 відмовив йому у перерахунку пенсії з посиланням на те, що відповідно до п.5 розділу III «Прикінцевих положень» Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-УІІІ, - з 01.06.2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про державну службу».

Позивач вважає вказану відмову безпідставною з посиланням на ст.ст.19,22,58,64 Конституції України, ст.37, ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на час призначення йому пенсії, а тому вважає, що відповідач не правильно трактує та застосовує норми Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII ».

Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 16 січня 2017 року, позов задоволено.

Визнано протиправними дії Козівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, згідно статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу).

Зобов'язано Козівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2017 року, як державному службовцю з розрахунку 90 % від суми заробітної плати, виходячи з її розміру , зазначеного у довідці про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим держаним службовцям, виданої Зборівською районною державною адміністрацією від 20 грудня 2016 року № 79, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» від 06 квітня 2016 року №292.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Козівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідають фактичним обставинам справи, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоч були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до вимог ч.1 ст.41, ч.4 ст.196 КАС України, суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою в задоволені позову відмовити, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що з 29 серпня 2009 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 відсотків суми його заробітної плати.

21 грудня 2016 року позивач звернувся до апелянта із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року №292.

Листом №44/Г-11 від 26 грудня 2016 року апелянт відмовив позивачу в перерахунку пенсії посилаючись на те, що відповідно до розділу III «Прикінцевих положень» Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 з 01.06.2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723. У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, скасовано, зокрема, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону 3723. Враховуючи те, що Закон 889 не передбачає проведення перерахунку пенсій, в тому числі призначених згідно із Законом 3723, постановою 1013 скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865, підстави для видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсій, який був передбачений статтею 37-1 Закону 3723, відсутні.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що апелянтом неправомірно, всупереч вимогам чинного законодавства було відмовлено в здійсненні позивачу перерахунку пенсії з зазначених нею у заяві підстав.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками, виходячи з наступних обставин та підстав.

Згідно з частиною другою статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від суми їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За змістом ч.4 ст.37 Закону № 3723-XII, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно із статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З метою вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії Кабінет Міністрів України 31.05.2000року прийняв постанову № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії», згідно з пунктами 4 та 5 якої, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», за винятком працюючих, визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсії провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

В подальшому вказані правові норми зазнали змін в частині права особи на отримання пенсії, так і щодо її розміру у відсотках до заробітку та порядку її призначення та перерахунку.

З 01 січня 2015 року стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» була чинною в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 змін, що вносились до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності 15.12.2015 року, у постанові Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії» пункт 4 виключено, абзац перший пункту 5 викладено в такій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Таким чином, з 01 січня 2015 року в Законі України «Про державну службу», а з 15 грудня 2015 року в постанові Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітної плати для обчислення пенсії» відсутні норми, які б регламентували умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям.

Окрім цього, з 01 травня 2016 року набрав чинності новий Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), яким встановлено інші правила щодо пенсійного забезпечення державних службовців.

Зокрема, згідно із статтею 90 Закону № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який не містить норм щодо перерахунку пенсій, аналогічних тим, що втратили чинність.

Поряд з цим, 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213-VIII), пунктом 5 Прикінцевих положень якого передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 3723-XII.

Оскільки, Закон № 213-VIII нині є чинний, а до 01.06.2015року закону про призначення пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то з вказаної дати скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону № 3723-XII.

Отже, на час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, зазначена норма втратила чинність.

Вирішуючи питання застосування вказаних вище норм права у часі, слід зазначити, що правовідносини щодо перерахунку пенсій регулюються нормами права, чинними на момент виникнення права на такий перерахунок.

Діюче законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

В Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999року чітко визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому Закони №76-VII, №213-VIIІ та №889-VIІI не визнані неконституційними, а тому підлягають застосуванню.

Позивач вважає, що право на перерахунок пенсії виникло в нього у зв'язку із підвищенням заробітної плати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292 "Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році".

На час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії положення статті 37-1 Закону №3723-ХІІ вже втратили чинність, тому в Управління були відсутні підстави для їх застосування.

Діючий Закон №889-VІІІ взагалі не містить окремого порядку перерахунку пенсій державним службовцям. Стаття 90 цього закону передбачає, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України від 09.07.2003року №1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, пенсії призначені відповідно до Закону №3723-ХІІ перераховуються у відповідності до вимог Закону №1058-ІV, тобто тільки у випадку, якщо складові пенсійної виплати (надбавки, підвищення, доплати тощо) визначаються залежно від розміру прожиткового мінімуму.

Аналогічна позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі №226/1373/16-а від 25.01.2017 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до неспростовного переконання про те, що правові підстави для перерахунку пенсії фактично були відсутні, а тому позов до задоволення не підлягав.

Таким чином, висновок суду першої інстанції по даній справі був зроблений при неповному з'ясуванні судом та недоведеності позивачем обставин, які мали значення для справи, внаслідок порушення норм матеріального права що і призвело до неправильного вирішення справи по суті спору, а у відповідності до вимог ст.202 КАС України є обов'язковою підставою для скасування постановленого судового рішення і ухвалення нового рішення по справі.

Керуючись ч.1 ст. 41, ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.3 ч. ст. 198, п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст.207, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Козівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області - задоволити.

Постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 16 січня 2017 року у справі №599/6/2017 - скасувати та винести нову, якою в задоволені позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: О.І. Довга

І.І. Запотічний

Повний текст постанови виготовлено 10.04.2017 року