Справа № 738/131/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 738/131/17 Головуючий у 1-й інстанції: Слісар А.В. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

05 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірним та зобов'язання призначити пенсію за вислугу років,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області (далі - відповідач) про визнання дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років, як працівнику освіти згідно ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» неправомірними; зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років на підставі п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 21 грудня 2016 року.

Менський районний суд Чернігівської області своєю постановою від 14 лютого 2017 року адміністративний позов залишив без задоволення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Менського районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2017 року та постановити нову про задоволення адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 з 01.11.1984 року працював на посаді вчителя по класу духові інструменти Березнянської ДМШ. З 26.06.1987 року по 15.05.1989 року проходив службу в лавах Радянської Армії. З 01.06.1989 року був прийнятий на посаду вчителя по класу духові інструменти, а з 27.02.1996 року перебував на посаді директора Березнянської ДМШ. З 31.08.2015 року був переведений на посаду викладача по класу духові інструменти цього ж навчального закладу, а 20 грудня 2016 року був звільнений з роботи у зв'язку з виходом на пенсію, що підтверджується його трудовою книжкою серія НОМЕР_1.

Так, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду Менського району Чернігівської області з 16.11.2016 року та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В заяві від 14.12.2016 року, що була направлена позивачем на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області, позивач просив перевірити доцільність переведення на пенсію за вислугою років. Дану заяву Головне управління Пенсійного фонду у Чернігівській області переадресувало до управління Пенсійного фонду України у Менському районі для розгляду та надання відповіді заявнику.

Управлінням Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області своїм листом № 37/03/л-1 від 29.12.2016 року надано відповідь позивачу з приводу його звернення від 14.12.2016 року, якою повідомлено позивача про те, що навчальний заклад у якому він працював, не належить до закладів і установ освіти, а тому його робота у цьому навчальному закладі не дає права на пенсію за вислугу років.

Позивач, не погоджуючись з такою відповіддю, звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

З приводу даних спірних правовідносин. Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (далі - Порядок).

За приписами п. 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Вказаним додатком встановлено форму заяви, з якою має звертатися особа, яка просить про перерахунок її пенсії.

Згідно п. 4.3. Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший.

Таким чином, в органу Пенсійного фонду виникає обов'язок прийняти рішення за наслідками розгляду заяви особи, яка складена у формі, встановленій вказаним Порядком.

Разом з тим, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивач звернувся до відповідача з заявою від 14.12.2016 року, яка складена у довільній формі, в якій він просить перевірити доцільність переведення на пенсію за вислугою років.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що позивач не звертався до відповідача з заявою встановленого зразка для переведення його на інший вид пенсії, а саме пенсії за вислугу років, а лише просив перевірити доцільність переведення на інший вид пенсії.

Оскільки відповідач не приймав рішення по заяві позивача, яка б мала бути оформлена у відповідності до вимог Положення, то позовні вимоги щодо призначення пенсії задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень чинного в Україні законодавства та матеріалів справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Менського районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.