Справа № 809/500/17
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

в частині позовних вимог

"06" квітня 2017 р. справа № 809/500/17

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Остап'юк С.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності щодо розгляду звернень, запитів та скарг, зобовязання розглянути та надати відповідь на звернення, запити та скарги, стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2017 ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності щодо розгляду звернень, запитів та скарг, зобовязання розглянути та надати відповідь на звернення, запити та скарги, стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень.

Пунктом 4 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно частини 2 статті 2 даного Кодексу до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за виключенням спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

Згідно частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Таким чином, публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Предметом заявленого позову, серед іншого, є визнання бездіяльності щодо розгляду звернень, запитів та скарг.

Обґрунтуванням таких вимог є ненадання відповіді на скаргу від 22.09.2014 про вчинення злочину щодо захисту права позивача у користування житлом, земельною ділянкою та сприяння відновити електропостачання до будинку, ненадання відповіді на заяву від 04.04.2016 про вжиття заходів, щодо скасування незаконно прийнятого Калуською міською радою рішення за №29 від 14.12.2015 та притягнення винних осіб до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого статтями 358, 364 Кримінального кодексу України, ненадання відповіді на заяву від 27.09.2016 щодо розгляду заяви від 04.04.2016.

Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року у справі № 19-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини 2 статті 2, пункту 2 частини 3 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, частини 3 статті 110, частини 2 статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України зазначив, що відносини, які виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності, правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. В цьому ж рішенні Конституційний Суд вказав, що здійснюючи перевірку заяв і повідомлень про злочини, прокурор, слідчий, орган дізнання вдаються до тих же способів і прийомів, що й під час збирання доказів у кримінальній справі. Отже, правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб'єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ.

Враховуючи вимоги, наведені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, Верховний Суд України неодноразово, в тому числі в постановах від 24 квітня 2012 року (справа № 21-989во10) від 16 вересня 2015 року (справа № 21- 1666а15), вказував на те, що спори, які стосуються перевірки правомірності дій (рішень) правоохоронних органів, вчинених (прийнятих) при досудовому розслідуванні, не відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Таким чином, при визначенні юрисдикцій у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень має значення, в тому числі, і предмет спору. У разі, коли він виник чи пов'язаний з кримінальним провадженням, то на такі правовідносини юрисдикція адміністративних судів не поширюється.

За таких обстави, позовні вимоги в частині визнання бездіяльності щодо розгляду звернень, запитів та скарг від 22.09.2014 про вчинення злочину щодо захисту права позивача у користування житлом, земельною ділянкою та сприяння відновити електропостачання до будинку, ненадання відповіді на заяву від 04.04.2016 про вжиття заходів, щодо скасування незаконно прийнятого Калуською міською радою рішення за №29 від 14.12.2015 та притягнення винних осіб до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого статтями 358, 364 Кримінального кодексу України, ненадання відповіді на заяву від 27.09.2016 щодо розгляду заяви від 04.04.2016, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки дану категорію справ необхідно розглядати відповідному районному, районному у місті, міському чи міськрайонному суду за правилами Кримінального процесуального кодексу України.

Пунктом 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до частини 6 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частинні визнання бездіяльності щодо розгляду звернень, запитів та скарг від 22.09.2014 про вчинення злочину щодо захисту права позивача у користування житлом, земельною ділянкою та сприяння відновити електропостачання до будинку, ненадання відповіді на заяву від 04.04.2016 про вжиття заходів, щодо скасування незаконно прийнятого Калуською міською радою рішення за №29 від 14.12.2015 та притягнення винних осіб до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого статтями 358, 364 Кримінального кодексу України, ненадання відповіді на заяву від 27.09.2016 щодо розгляду заяви від 04.04.2016 належить розглядати відповідному районному, районному у місті, міському чи міськрайонному суду за правилами Кримінального процесуального кодексу України і не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в частині визнання бездіяльності щодо розгляду звернень, запитів та скарг, необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись пунктом 1 частини 1 статті 109, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в частині позовних вимог про визнання бездіяльності щодо розгляду звернень, запитів та скарг.

Роз'яснити позивачу, що його позовна заява в частині вимог про визнання бездіяльності щодо розгляду звернень, запитів та скарг належить розглядати відповідному районному, районному у місті, міському чи міськрайонному суду за правилами Кримінального процесуального кодексу України. Повторне звернення до адміністративного суду з таким самим позовними вимогами, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Остап'юк С.В.