Справа № 584/1530/16-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 березня 2017 року м. Київ К/800/9569/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Путивльського районного суду Сумської області від 29 грудня 2016 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року

у справі № 584/1530/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, в якому просив визнати дії Буринського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області по нарахуванню та виплаті пенсії незаконними, такими, що звужують його конституційні права як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, інваліда другої групи, та зобов'язати відповідача зробити перерахунок і виплату державної пенсії з 22 липня 2011 року по теперішній час відповідно до ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також зробити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії віком, допустивши негайне виконання судового рішення; зобов'язати виконати постанову Путивльського районного суду Сумської області від 06 грудня 2011 року, якою зобов'язано УПФУ в Путивльському районі Сумської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсій як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1, інваліду ІІ групи по захворюванню щодо якого встановлено причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою, із розміру державної пенсії - не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законами України про державний бюджет України на відповідний рік з 19 червня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Постановою Путивльського районного суду Сумської області від 29 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року, у задоволені позову відмовлено. Решту позовних вимог залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга позивача, в якій він, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що спірне питання врегульовано прямою нормою Конституції України і не може розглядатися по іншим правилам, встановленими іншими законами або постановами уряду.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 03 лютого 2011 року, інвалідом війни 2 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 22 червня 2006 року та інвалідом другої групи захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, зі значним обмеженням життєдіяльності, що підтверджується довідкою МСЕК.

07 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про перерахунок та виплату коштів за весь час нарахування йому виплат з порушенням ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом № 18/Л-1 від 18 листопада 2016 року Буринське ОУПФ України в Сумській області повідомило ОСОБА_1, що на виконання постанов суду у справах № 2-а-2464/11 та № 2-а-3816/11 здійснено перерахунок пенсії і донараховані кошти будуть йому виплачені за наявності видатків з Державного бюджету на вказані цілі.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судами попередніх інстанцій зазначено про те, що про розмір своєї пенсії позивач був обізнаний, щомісячно отримуючи пенсію, проте до суду звернувся лише 09 грудня 2016 року, ставлячи вимогу про перерахунок пенсії з 22 липня 2011 року, при цьому жодних причин пропуску строків, установлених ст. 99 КАС України, не навів.

Таким чином, суд першої інстанції з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку, що вимоги про визнання дій Відповідача по нарахуванню та виплаті пенсії незаконними та зобов'язання відповідача зробити перерахунок і виплату державної пенсії з 22 липня 2011 року до 09 червня 2016 року у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також зробити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії віком, як і вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо виплати сум, нарахованих на виконання постанов суду, ухвалених у 2011 році, підлягають залишенню без розгляду.

Також, судами попередніх інстанцій зазначено, що відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідності до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-ІІІ, що набрав чинність з 01 січня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зокрема, ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладена у такій редакції: «Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Новою редакцією ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Крім того, з 01 січня 2015 року визначення розмірів пенсій ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

На теперішній час чинним законодавством не передбачено норми щодо обрахунку пенсій інвалідам ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком (основна пенсія) та 75 % від розміру мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія), а вказані виплати проводяться в порядку та у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Суди дійшли обгрунтованого висновку, що відповідач при проведенні виплати діяв на підставі, у межах повноважень та згідно з чинним законодавством України, а тому не порушив права та законні інтереси позивача. Відповідач не мав правих підстав для самостійного застосування до спірних правовідносин положень норм Закону України Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в раніше існуючій редакції, яка встановлювала можливість здійснити виплату в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та 75 % від розміру мінімальної пенсії за віком, тобто норми яких на теперішній час існують в іншій редакції правового регулювання, та у інший спосіб регулюють спірні правовідносини.

Щодо вимог позивача про зобов'язання виконати постанову Путивльського районного суду Сумської області від 06 грудня 2011 року, якою зобов'язано УПФУ в Путивльському районі Сумської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсій як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1, інваліду ІІ групи по захворюванню щодо якого встановлено причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою, із розміру державної пенсії - не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законами України про державний бюджет України на відповідний рік з 19 червня 2011 року по 22 липня 2011 року, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що ст. 255 КАС України встановлені наслідки набрання законної сили судовим рішенням, безпосередньо щодо обов'язковості їх виконання на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Порядок виконання судових рішень в адміністративних справах визначений ст. 257 КАС України. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Тому, після прийняття судового рішення, яке набуло законної сили відносно порушеного відповідачем права позивача, усі питання, які пов'язані з його виконанням перебувають в площинні відносин та є стадією виконання такого рішення, що врегульовано Законом України "Про виконавче провадження". Належне або неналежне виконання своїх обов'язків відповідачем є питанням належного виконання своїх обов'язків органу ДВС з приводу реалізації своїх функціональних обов'язків.

Таким чином, як вірно вказано судами, звертаючись до суду позовними вимогами, позивач обрав не належний спосіб судового захисту, що є підставою для відмови у задоволення позову.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про відмову у задоволені позову.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Путивльського районного суду Сумської області від 29 грудня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі № 584/1530/16-а .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед