Справа № 592/1266/17
Суддя: Бичков І. Г.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/1266/17
Провадження №2-а/592/173/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю: секретаря судового засідання Троценко Ю. Ю. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до в. о. заступника начальника Сумської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 , Сумської митниці ДФС про скасування постанови та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В :

01.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до в. о. заступника начальника Сумської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 , Сумської митниці ДФС про скасування постанови та закриття провадження у справі, в якому він зазначив про те, що 11.01.2017 року начальником відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням Сумської митниці ДФС ОСОБА_3 був складений протокол про порушення митних правил № 0018/805000013/17. 25.01.2017 року в. о. заступника начальника Сумської митниці ДФС начальник управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 розглянув матеріали справи про порушення митних правил та виніс постанову у справі про порушення митних правил № 00181/80500/17, якою нього ОСОБА_1, директора ТОВ Сумифітофармація , було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та було накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 346428,93 грн. . Він вважає, що постанова є необґрунтованою та та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. В постанові зазначено про те, що 19.08.2016 року на митному посту Центральний Сумської митниці ДФС під час митного оформлення митної декларації ІМ40ДЕ № 805130000/2016/10991 директором ТОВ Сумифітофармація ОСОБА_1 були вчинені дії, спрямовані на ухилення від сплати ТОВ Сумифітофармація митних платежів (ПДВ) в сумі 115476,31 грн. , які полягали у наданні через декларанта ТОВ Сумифітофармація органу доходів і зборів документів з неправдивими відомостями про виробника товару (ООО Сафобахш Сифат Махсулотлари ) , що надавали пільги в оподаткуванні. На думку посадової особи Сумської митниці, яка склала протокол, зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України. Ч. 1 ст. 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту) , ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. Під час розгляду справи про порушення митних правил посадовою особою Сумської митниці ДФС не доведено на підставі доказів, що директор ТОВ Сумифітофармація діяв з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів. Приймаючи постанову про порушення митних правил, посадовою особою Сумської митниці ДФС не було враховано, що директор ТОВ Сумифітофармація до укладення контракту на поставку лікарського засобу (субстанції) глоду плоди , зясував у продавця, хто є виробником товару та перевірив наявність реєстраційного посвідчення у виробника шляхом направлення відповідного запиту до МОЗ України. Отримавши листа від МОЗ України № 18.01-05/6943/33251, яким було підтверджено, що Реєстраційне посвідчення UA/13343/01/01 видане на лікарський засіб (субстанцію) глоду плоди ,виробник якого ТОВ Сафобахш Сифат Махсулотларі , Республіка Узбекистан, директор ТОВ Сумифітофармація уклав контракт № UZ-050416 на поставку товару глоду плоди , в специфікації якого постачальником було зазначено, що виробник товару глоду плоди є саме ТОВ Сафобахш Сифат Махсулотларі . Саме ці обставини надавали право на законних підставах заявити преференцію за кодом 102 (лікарський засіб) та застосувати ставку ПДВ у розмірі 7 % . Тобто, директором ТОВ Сумифітофармація були здійснені всі можливі заходи для зясування виробника товару та можливості ввезення товару глоду плоди на митну територію України, як субстанції, на законних підставах. До початку розгляду справи про порушення митних правил директор ТОВ Сумифітофармація ОСОБА_1 надав відповідні письмові пояснення, на що звернув увагу посадової особи Сумської митниці ДФС під час розгляду справи, але ці пояснення не досліджувалися та не були прийняті до уваги, а в постанові було зазначено про те, що ОСОБА_1 взагалі не був присутнім під час розгляду справи. Згідно зі ст. 495 МК України пояснення особи, яка притягується до відповідальності, є доказом у справі про порушення митних правил. Цією ж статтею передбачено, що посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Посадова особа Сумської митниці ДФС під час розгляду справи порушила вимоги ст. 495 МК України, не дослідила обєктивно та в повному обсязі обставини справи в їх сукупності, а обмежилася у своїх висновках та в постанові лише фактами, зазначеними в протоколі. У відповідності до ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил підлягають обовязковому зясуванню наступні обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні. Ці обставини під час розгляду справи про порушення митних правил також не зясовувалися, оскільки не досліджувалися пояснення ОСОБА_1 . У відповідності до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необєктивність або неповнота провадження у справі або необєктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи. В постанові не наведено належних доказів винних дій чи бездіяльності директора ТОВ Сумифітофармація в порушенні митних правил. Тобто, не доведено наявність ознак порушення митних правил з боку ОСОБА_1 . Наявною є і необєктивність розгляду справи, яка полягала у небажанні обєктивного розгляду пояснень ОСОБА_1 та дослідження наявних документів, надання їм правової оцінки в постанові, що призвело до невідповідності викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи. Всі вищезазначені порушення є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 485, 489, 495, 527, 529, 530, 531 МК України; ст. ст. 6, 17, 18, 19, 99, 171-2 КАС України, він просив: 1. Скасувати постанову в. о. заступника начальника Сумської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 від 25.01.2017 року у справі про порушення митних правил № 00181/80500/17. 2. Закрити провадження у справі (а. с. 3 6) .

29.03.2017 року представник відповідачів за довіреністю головний державний інспектор відділу провадження у справах про порушення митних правил управління протидії митним правопорушенням Сумської митниці ДФС ОСОБА_4 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заперечення на позовну заяву, в якій він зазначив про те, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває справа № 592/1266/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС та в. о. заступника начальника Сумської митниці ДФС начальника УПМП ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0018/80500/17 від 25.01.2017 року та закриття провадження у справі. Ознайомившись зі змістом предявлених позовних вимог, він важаємо, що вони є безпідставними, не відповідають у повній мірі дійсним фактичним обставинам справи, суперечать вимогам чинного законодавства та задоволенню не підлягають. Зазначене підтверджується наступними доводами. Згідно з матеріалами справи 19.08.2016 року на митному посту Центральний Сумської митниці ДФС ТОВ Сумифітофармація відповідно до митної декларації ІМ40ДЕ № 805130000/2016/10991 у митному режимі імпорт було здійснено митне оформлення товару плоди сушені з описом, згідно графи 31 митної декларації: глід плоди, цілі, сухі (субстанція) (лат. назва: Crataegus) , для виробництва нестерильних лікарських форм. Реєстраційне посвідчення: UA/13343/01/01, виробник ООО Сафобахш Сифат Махсулотлари , Республіка Узбекистан. Являє собою сушені цілі плоди темного червоного кольору. Розфасовані не для роздрібної торгівлі в п/пропіленові мішки . Товар був доставлений на територію України на транспортному засобі р. н. 012023АА/01М002975. Експортер товару Quvasoy suxofrukt (Ферганска область, м. Кувасай, вул. Сой Буйи, 164, Узбекистан) . В якості підстави для проведення митного оформлення митної декларації ІМ40ДЕ № 805130000/2016/10991 до Сумської митниці ДФС були надані наступні документи: транспортна накладна № 000011 від 13.08.2016 року, рахунок-фактури № 3 від 27.07.2016 року, контракт № UZ-050416 від 05.04.2016 року, сертифікат про походження UZUА61302890, лист МОЗ України № 18.01-05/6943/33251. На підставі наданих документів в графі 36 МД декларантом ТОВ Сумифітофармація було заявлено преференцію за кодом 102 (лікарський засіб) та сплачено податок на додану вартість з товарів, за ставкою у розмірі 7 % (згідно п. п. 194.1.1. п. 194.1 ст. 194 розд. V ПК України) , що склало 62179,55 грн. . Згідно пояснень декларанта ТОФ Сумифітофармація ОСОБА_5 митна декларація ІМ40ДЕ № 805130000/2016/10991 на товар глід плоди, цілі, сухі (субстанція) (лат. назва: Crataegus) , для виробництва нестерильних лікарських форм. Реєстраційне посвідчення: UA/13343/01/01, виробник ООО Сафобахш Сифат Махсулотлари , Республіка Узбекистан. Являє собою сушені цілі плоди темного червоного кольору. Розфасовані не для роздрібної торгівлі в п/пропіленові мішки була оформлена на підставі контракту № UZ-050416 від 05.04.2016 року, рахунку фактури № 3 від 27.07.2016 року, сертифікату про походження UZUA61302890. Контракт № UZ-050416 від 05.04.2016 року було укладено між ПП Quvasoy suxofrukt (Ферганська область, м. Кувасай, вул. Сой Буйи, 164, Узбекистан) в особі директора ОСОБА_6 та ТОВСумифітофармація (м. Суми, вул. Заливна, буд. 11) в особі директора ОСОБА_1 . У відповідності до п. 43 ст. 4 МК України до посадових осіб підприємств належать керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти) , які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обовязків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку. На момент складання протоколу про порушення митних правил № 0018/805000013/17 11.01.2017 року ОСОБА_1 взагалі будь-яких пояснень щодо обставин справи про порушення ним митних правил, які б мали суттєве значення для її розгляду не надав. Відповідно до ст. 9 Закону України Про лікарські засоби лікарські засоби допускаються до застосування після їх державної реєстрації. Згідно із відомостями Державного реєстру лікарських засобів України лікарський засіб глоду плоди, плоди (субстанція) у мішках поліпропіленових для виробництва нестерильних лікарських форм , зареєстрований на території України наказом МОЗ України від 20.11.2013 року № 991, реєстраційне посвідчення UA/13343/01/01 від 20.11.2013 року, дійсне до 20.11.2018 року, виробник ТОВ Сафобахш Сифат Махсулотлар , Республіка Узбекистан, заявник ФОП ОСОБА_7, м. Київ (лист МОЗ України № 18.01-05/6943/33251) . В результаті здійснення митного контролю, а саме: опрацювання інформації, отриманої на запит до митних органів Узбекистану, Сумською митницею ДФС було встановлено, що відповідно до експортної митної декларації № 30003/03.08.2016/0000891 був здійснений експорт з території Узбекистану на транспортному засобі р. н. 012023АА/01М002975 в Україну товару плоди глоду сушені, виготовлені ПП Кувасой сухофрукт . Підставою для експорту товарів був ОСОБА_6 експертизи № 61302890 від 02.08.2016 року, відповідно до якого, товар плоди глоду був зібраний та перероблений на ПП Кувасой суфохрукт м. Кувасой. Згідно ст. 74 МК України імпорт (випуск для вільного обігу) це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України. Згідно ч. 3 ст. 75 МК України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: 1) подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари; 2) сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту; 3) виконати встановлені відповідно до закону вимоги щодо заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Згідно ст. 289 МК України у разі ввезення товарів на митну територію України обовязок із сплати митних платежів виникає з моменту фактичного ввезення цих товарів на мигну територію України. Відповідно до ст. 30 ПК України, податкова пільга це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обовязку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі. Податкова пільга надається, зокрема, шляхом звільнення від сплати податку та збору. Враховуючи вищевикладене, ставка податку на додану вартість при митному оформленні товару плоди глоду, цілі, сухі виробник ПП Кувасой сухофрукт згідно п. 193.1 ст. 193 ПК України повинна становити 20 % . Сума митних платежів за МД № 805130000/2016/10991, які б підлягали сплаті у разі подання до митного оформлення митної декларації з відомостями про товар плоди глоду, цілі, сухі виробник ПП Кувасой сухофрукт , який не внесений до Державного реєстру лікарських засобів України складає: мито 106593,52 грн. (преференція 400) , ПДВ 177655,86 (преференція 000) . Таким чином, 19.08.2016 року на митному посту Центральний Сумської митниці ДФС під час митного оформлення митної декларації ІМ 40 ДЕ № 805130000/2016/10991 директором ТОВ Сумифітофармація ОСОБА_1 були вчинені дії, спрямовані на ухилення від сплати ТОВ Сумифітофармація митних платежів (ПДВ) в сумі 115476, 31 грн. , які полягали у наданні через декларанта ТОВ Сумифітофармація органу доходів і зборів документів з неправдивими відомостями про виробника товару (ООО Сафобахш Сифат Махсулотлари ) , що надавали право на використання пільги в оподаткуванні. Відповідно ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Диспозицією ст. 485 МК України передбачений склад порушення митних правил, обєктивна сторона якого полягає в протиправних діях, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів шляхом заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту) , ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, за відсутності ознак злочину, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги. Згідно ч. 2 ст. 459 МК України при вчинення порушень митних правил підприємствами субєктами адміністративної відповідальності за такі порушення є посадові особи цих підприємств. У відповідності до п. 43 ст. 4 МК України до посадових осіб підприємств належать керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти) , які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обовязків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку. Враховуючи вищенаведене, доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, не відповідають дійсним обставинам справи, тому постанова Сумської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0018/80500/17 від 25.01.2017 року є законною та обґрунтованою. Він просив: 1. Прийняти вказані заперечення на позовну заяву до уваги та долучити їх до матеріалів справи. 2. Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС та в. о. заступника начальника Сумської митниці ДФС начальника УПМП ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0018/80500/17 від 25.01.2017 року та закриття провадження у справі (а. с. 36 40) .

03.04.2017 року представник позивача ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_8 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання, в якому він просив розглянути справу без його участі та без участі ОСОБА_1 , на задоволенні позову наполягає. Отже, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_8 , що у повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ст. 128 КАС України. Дана обставина не є перешкодою для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів (а. с. 60) .

03.04.2017 року представник відповідачів за довіреністю головний державний інспектор відділу провадження у справах про порушення митних правил управління протидії митним правопорушенням Сумської митниці ДФС ОСОБА_4 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання, в якому він просив розглянути справу без його участі. Проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні (а. с. 62) .

Оголосивши позовну заяву позивача, оголосивши заперечення відповідача, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом було встановлено, що 11.01.2017 року начальником відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням Сумськоїмитниці ДФС ОСОБА_3 було складено протокол про порушення митних правил № 0018/805000013/17 щодо ОСОБА_1 за ст. 485 МК України (а. с. 7 11, 45 47) .

Зі змісту даного протоколу вбачається, що 19.08.2016 року на митному посту Центральний Сумської митниці ДФС під час митного оформлення митної декларації ІМ40ДЕ № 805130000/2016/10991 директором ТОВ Сумифітофармація ОСОБА_1 були вчинені дії, спрямовані на ухилення від сплати ТОВ Сумифітофармація митних платежів (ПДВ) в сумі 115476,31 грн. , які полягали у наданні через декларанта ТОВ Сумифітофармація органу доходів і зборів документів з неправдивими відомостями про виробника товару (ООО Сафобахш Сифат Махсулотлари ) , що надавали пільги в оподаткуванні.

Постановою в. о. заступника начальника Сумської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 від 25.01.2017 року ОСОБА_1, директора ТОВ Сумифітофармація було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 458 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, що становить 346428,93 гривень (а. с. 12 16, 42 44) .

Ст. 485 МК України передбачена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту) , ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги.

Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини.

Зазначення ОСОБА_1 невірного виробника товару в декларації не може бути доказом того, що його дії були направлені на умисну несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обовязків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

За правилами ч. 2 ст. 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом було встановлено, що позивач не мав умислу на ухилення від сплати митних платежів.

Представником відповідача не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необєктивність або неповнота провадження у справі або необєктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Таким чином, за вказаних обставин, викладені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, тому оскаржувана постанова має бути скасована.

Крім того, суд вважає, що в протоколі про порушення митних правил немає переконливих доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України. Проаналізувавши надані докази, суд вважає, що з матеріалів справи вбачається, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

Оцінюючи надані представником відповідача докази, з точки зору їх логічності, послідовності, достовірності, суд вважає, що вони не можуть бути визнані належним та допустимим доказами, оскільки містять відомості, які ґрунтуються на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України. А усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у звязку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom) , п. 161, Series A заява № 25) , який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту .

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад порушення митних правил, передбачений ст. 485 МК України. Тобто ОСОБА_1 не порушував митних правил, а відтак він не підлягає адміністративній відповідальності, передбаченій ст. 485 МК України.

Що стосується вимоги позивача про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно нього у звязку з відсутністю події і складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, то суд дійшов наступного висновку.

Підстави для закриття провадження у справі, встановлені ст. 157 КАС України, вичерпні і розширеному тлумаченню не підлягають.

Відповідно до ст. 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно Рекомендації № К (80) 2 Комітету ОСОБА_9 Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції субєктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Субєкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими субєктами (дискреційні повноваження) . Втручання в дискреційні повноваження субєкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

Вищенаведене кореспондується із правовою позицією, викладеною Вищим адміністративним судом України в своїх рішеннях, зокрема, в постанові від 12.03.2015 року по справі № К/9991/28251/11 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/43532345) та в ухвалі від 21.07.2016 року по справі № 378/161/16-а (К/800/14729/16) (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/59316807) .

Про те, що адміністративні суди не наділені повноваженнями, закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення вказано і в довідці від 29.01.2010 року про результати вивчення та узагальнення практики розгляду справ за позовами фізичних осіб із приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, проведеного на виконання плану роботи Вищого адміністративного суду України на друге півріччя 2009 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов ОСОБА_1 до в. о. заступника начальника Сумської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 , Сумської митниці ДФС про скасування постанови та закриття провадження у справі слід задовольнити частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 160, 167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до в. о. заступника начальника Сумської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 , Сумської митниці ДФС про скасування постанови та закриття провадження у справі задовольнити частково.

Скасувати постанову в. о. заступника начальника Сумської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 від 25.01.2017 року у справі про порушення митних правил № 00181/80500/17.

В задоволення решти вимог відмовити.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий: І.Г. Бичков