Справа № 750/12824/16-а
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/277/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року м.Чернігова

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Карапута Л.В.,

секретаря Карацюба М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

28.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України та просив визнати незаконними дії Чернігівського обєднаного управління Пенсійного Фонду України при відмові позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.12.2016 року; зобов'язати Чернігівське обєднане управління Пенсійного Фонду України провести перерахунок з 01.12.2016 року призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розміром 88% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, із врахуванням проведеної виплати.

Ухвалою судді у справі відкрито скорочене провадження та запропоновано відповідачу в десятиденний строк, з дня одержання копії ухвали, подати через канцелярію суду заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

Ухвалою суду від 19.01.2017 року справу призначено до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника.

Згідно частини 1 статті 41 КАС України справа розглянута без застосування технічної фіксації.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку у Чернігівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 80% заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.12.2016 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернігівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій незаконними, зобов»язання вчинити певні дії, задоволено. Визнано дії Чернігівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України про призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у мінімальному розмірі 80% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді незаконними. Зобов»язано Чернігівське об»єднань управління Пенсійного фонду України перерахувати та призначити ОСОБА_1 з 15.09.2016 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці розміром 88% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

02.12.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці у зв'язку з підвищенням суддівської винагороди.

Листом від 19.12.2016р. № 22873/08 Чернігівське обєднане управління Пенсійного фонду України повідомило позивача про прийняття рішення про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується.

Згідно із ст. 8 ОСОБА_2 України «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується.»

Відповідно до ст. 22 ОСОБА_2 України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією ОСОБА_2, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положеннями ст. 126 ОСОБА_2 України закріплені основоположні принципи здійснення правосуддя в Україні - незалежність і недоторканність суддів.

Рішенням Конституційного суду України від 01.12.2004 року №19-рп/2004 було надано офіційне тлумачення положення ст. 126 ОСОБА_2 України, зокрема зазначено, що додаткові гарантії незалежності і недоторканості суддів, крім уже передбачених ОСОБА_2 України, можуть встановлюватися також законами. Такі, гарантії визначені, зокрема, ст. 13 Закону України «Про статус суддів» від 10.07.1998 року. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканості суддів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005 конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав свобод.

Конституційний Суд України зазначив, що невід'ємною складовою статусу суддів є їх незалежність, яка забезпечується, у тому числі, гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту (підпункт 1.1 пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року N19-рп/2004).

Суд зауважує, що щомісячне довічне грошове утримання судді, який вийшов у відставку, та пенсія є різними поняттями та права на них виникають з різних підстав, що також підтверджується Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013, в якому зокрема вказано, що визначені ОСОБА_2 та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

У Рекомендації Комітету ОСОБА_3 Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 року № (2010)12 зазначено: «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці» (пункт 54).

Відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Таким чином суд вважає, що з метою захисту порушеного права позивача слід також зобовязати відповідача виплатити різницю між належною до сплати сумою довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченою.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі адміністративного позову до суду ОСОБА_1 сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме: судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп., а тому зазначені витрати згідно вимог ст. 94 КАС України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у справі.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 17, 18, 19, 70, 71, 94, 99, 158-163, 186 КАС України,-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці від 01 грудня 2016 року.

Зобовязати Чернігівське обєднане управління Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_1 перерахунок з 01 грудня 2016 року призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розміром 88% від грошового утримання судді у розмірі 28800 грн. 00 коп., який працює на відповідній посаді, із врахуванням проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії в порядку, встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя Л.В. Карапута