Справа № 384/360/16-а(2-а/387/10/16)
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року м. Київ К/800/34177/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Мороза В.Ф.,

Шведа Е.Ю.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.09.2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 до Вільшанської селищної ради Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Вільшанської селищної ради Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення Вільшанської селищної ради від 09.10.2015 року № 442 «Про затвердження проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки в постійне користування».

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 24.06.2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 до Вільшанської селищної ради Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень.

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 25.08.2016 року задоволено заяву судді Сорокіної О.О. про самовідвід у даній справі. Передано адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 до Вільшанської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення на розгляд до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.09.2016 року дану справу прийнято до провадження суддею Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Цоток В.В. та призначено до розгляду.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.09.2016 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 до Вільшанської селищної ради Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.09.2016 року - без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.09.2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2016 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, рішення судів першої та апеляційної інстанції щодо правильності застосування судами норм процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані в смт Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, по вулиці Комсомольська,46. Його земельна ділянка межує із спірною земельною ділянкою, яка є комунальною власністю. 06.11.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Вільшанської селищної ради із заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства площею 2, 0 га та ведення садівництва площею 0,12 га. Рішенням Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області від 24.12.2015 року № 19 ОСОБА_2 відмовлено у наданні зазначеного вище дозволу в зв'язку з тим, що вказана земельна ділянка надана під громадське пасовище. На запит про отримання публічної інформації позивач 15.06.2016 року отримав рішення Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області № 442 від 09.10.2015 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки в постійне користування», згідно якого затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності категорії земель сільськогосподарського призначення територіальній громаді Вільшанської селищної ради у постійне користування без права зміни її цільового призначення, загальною площею 37,4280 га (кадастровий номер :02:000:9052) для сінокосіння та випасання худоби. Вказане право зареєстроване 27.11.2015 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вважаючи рішення Вільшанської селищної ради від 09.10.2015 року № 442 «Про затвердження проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки в постійне користування» незаконним, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про надання у власність земельної ділянки (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання цього права власності має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 року у справі № 21-3296а15.

Відповідно до статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Враховуючи, що спір у справі, що розглядається, стосується права власності на земельну ділянку, тобто цивільного права, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про те, що його не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та закрив провадження у спарві.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.09.2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 до Вільшанської селищної ради Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

В.Ф. Мороз

Е.Ю. Швед