Справа № 695/3488/16-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 695/3488/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Степченко М.Ю.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.,

за участі секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулася до суду із позовом до Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання його здійснити перерахунок її пенсії державного службовця з урахуванням всіх виплат, на які були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, зокрема з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення у сумі 8898,15 грн., матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у сумі 8876,80 грн. та індексації заробітної плати 3075,56 грн., починаючи з 05.06.2012.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 лютого 2017 року позовні вимоги за період з 5 червня 2012 року по 21 травня 2016 року - залишено без розгляду. У задоволенні решти позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити її позовні вимоги з 22.05.2016. Обґрунтовуючи доводи своєї скарги, апелянт зазначає, що місцевий суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

Як випливає з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Золотоніському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області. З червня 2012 року їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 80% суми заробітної плати працюючого державного службовця.

12.10.2016 позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про здійснення перерахунку пенсії з дня її призначення, включивши до заробітної плати для обчислення розміру пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, надавши довідку від 11.10.2016 № 469.

Листом від 20.10.2016 № 7828/04 управління повідомило позивача про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача з урахуванням зазначених виплат.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що чинним на час звернення позивача до управління Пенсійного фонду законодавством не передбачено можливості здійснення перерахунку розміру раніше призначеної пенсії державного службовця, з огляду на те, що із набранням з 01.05.2016 чинності Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, положення статті 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ втратили чинність.

Колегія суддів вважає зазначений висновок помилковим, та звертає увагу на те, що у межах спору позивачем не ставилося питання про перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати працюючого державного службовця, як помилково вважав суд, натомість позивач просила здійснити перерахунок пенсії, врахувавши до заробітку, з якого розраховується її розмір, суми, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" в редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входять: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що при обчисленні пенсії позивачу пенсійним органом не було враховано до заробітку інших виплат, які вказані у довідці про складові заробітної плати та на які було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 402/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року, від 3 червня 2014 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14 відповідно).

Крім того, у постанові від 03 червня 2014 року (справа № 21-134а14), Верховний Суд України звернув увагу, що перевага у таких випадках має надаватись не положенням законів України "Про державну службу" та "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З наявної у матеріалах справи наданої позивачеві за місцем роботи довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", у якій у графі «Інші виплати» вказано розміри виплачених позивачеві сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у період з 01.06.2011 по 31.05.2012, вбачається, що на всі включені у неї виплати нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, враховуючи, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову є неправильним. На думку колегії суддів, місцевий суд прийняв рішення за невідповідності висновків суду обставинам справи та з порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В частині залишення позову без розгляду за період з 5 червня 2012 року по 21 травня 2016 року, рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржено, водночас, згідно з частиною 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до пунктів 3 та 4 першої частини статті 202 КАС підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нового рішення про часткове задоволення вимог позивача.

Відповідно до частин 1 та 6 статті 94 КАС якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як випливає з матеріалів справи позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 551,20 грн, що підтверджується квитанцією № 168 від 22.11.2016 (а.с. 1) та 607 грн. за подання апеляційної скарги, про що свідчить квитанція від 24.02.2017 № 21363559 (а.с. 76). Оригінали квитанцій містяться у матеріалах справи. Враховуючи наведене, зазначені судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 лютого 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» із урахуванням при обчисленні її розміру сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань на які нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Зобов'язати Золотоніське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» із урахуванням при обчисленні її розміру сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань на які нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відповідно до довідки про складові заробітної плати від 11.10.2016 № 469, починаючи з 22.05.2016.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Золотоніського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Черкаська, 6, м. Золотоноша, 19700, ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1158 (одна тисяча сто п'ятдесят вісім) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст постанови виготовлено 10 квітня 2017 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.