Справа № 2а-0870/4331/11
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2017 рокусправа № 2а-0870/4331/11
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2, дов. від 25.08.16

відповідача: - не зявився

третя особа: - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 7 вересня 2016 року та додаткової ухвали від 02 листопада 2016 р. у справі № 2а-0870/4331/11

за позовом Сільськогосподарського виробничого кооператива "Агрофірма"Україна "

до Комунального підприємства «Нерухомість П», Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області

треті особи ОСОБА_3, Воскресенська сільська рада Приазовського району Запорізької області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2011 Сільськогосподарський виробничий кооператив "Агрофірма "Україна" звернувся з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Нерухомість-П» Приазовської районної ради Запорізької області, треті особи: ОСОБА_3, Воскресенська сільська рада Приазовського району Запорізької області, в якому просив:

- визнати неправомірними дії КП «Нерухомість-П» Приазовської райради щодо відмови у скасування державної реєстрації майна, зареєстрованого за ОСОБА_3;

- зобов'язати КП «Нерухомість-П» Приазовської райради скасувати державну реєстрацію майна про право власності яке було зареєстровано на підставі нині скасованого рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 20.12.2001 по справі № 2-522/2007 за ОСОБА_3

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.09.2011 у справі №2а-0870/4331/11 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково:

- зобов'язано КП «Нерухомість-П» Приазовської райради скасувати державну реєстрацію майна: будівлю критого току бригади № 1 КСП «Україна» в с.Воскресенка Приазовського району Запорізької області; будівлю курчатнику ПТФ № 3 КСП «Україна» в с.Воскресенка Приазовського району Запорізької області; будівлю пташника ПТФ № 1 КСП «Україна» в с.Воскресенка Приазовського району Запорізької області; автоваги складу № 1 КСП «Україна» в с.Воскресенка Приазовського району Запорізької області; десять борін бригади № 1 КСП «Україна» в с.Воскресенка Приазовського району Запорізької області, право власності на які зареєстровано на підставі рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 20.12.2007 по справі № 2-522/2007 за ОСОБА_3

- в іншій частині позову відмовлено (т.1, а. с.135-137).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2013р. зазначену постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.09.2011 у справі № 2а-0870/4331/11 залишено без змін (т.1, а. с.170, 171).

29.08.2016 СВК "Агрофірма "Україна" подано до Запорізького окружного адміністративного суду заяву, в якій заявник просив:

- замінити відповідача (боржника у виконавчому провадженні) по справі № 2а-0870/4331/11 КП "Нерухомість-П" Приазовської райради його правонаступником - Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області;

- з урахуванням заміни відповідача (боржника у виконавчому провадженні) правонаступником видати позивачу СВК "Агрофірма "Україна" виконавчий лист по справі № 2а-0870/4331/11;

- поновити пропущений з поважних причин строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа по справі № 2а-0870/4331/11 (т.1, а. с.177-181).

Вказана заява обґрунтована тим, що КП "Нерухомість-П" Приазовської райради втратив повноваження щодо проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, передані з 19.03.2016 до повноважень районних державних адміністрацій у адміністративно-територіальних одиницях. І з огляду на те, що у зв'язку із законодавчою зміною організаційної системи державної реєстрації в період до набрання законної сили судовими рішеннями по справі № 2-а-0870/4331/11 та перерозподілу (скасуванням) повноважень щодо державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, права Агрофірми досі не відновлені, а судове рішення про скасування державної реєстрації майна не виконано.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 7 вересня 2016 р. у справі № 2а-0870/4331/11 клопотання СВК "Агрофірма "Україна" про заміну сторони задоволено: допущено заміну відповідача у справі № 2а-0870/4331/11 КП «Нерухомість-П» Приазовської райради на правонаступника - Приазовську райдержадміністрацію (т.1, а. с.206, 207).

Ухвалу суду, з посиланням на ст.55 КАС України, мотивовано тим, що з 19 березня 2016 р. проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців належить до повноважень районних державних адміністрацій у адміністративно-територіальних одиницях, в яких діяли наведені вище районні та міжрайонні управління юстиції Запорізької області.

12.09.2016 Запорізьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №2-а-0870/4331/11, строк предявлення якого до виконання зазначено 12.02.2014.

20.10.2016 СВК "Агрофірма "Україна" подано до Запорізького окружного адміністративного суду заяву в порядку ст.168 КАС України, в якій заявник просив постановити додаткову ухвалу по справі № 2а-0870/4331/11 в частині заяви СВК "Агрофірма "Україна" від 29.08.2016 про поновлення пропущеного з поважних причин строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа по справі № 2а-0870/4331/11, щодо якої досліджувалися в судовому засіданні 07.09.2016 докази (т.1, а. с.214, 215).

Вказана заява обґрунтована тим, що заміну відповідача у справі здійснено судом у зв'язку із зменшенням обсягу компетенції суб'єкта владних повноважень (КП "Нерухомість-П" Приазовської райради), не пов'язаного з припиненням його діяльності, але, водночас, в частині заяви про поновлення пропущеного з поважних причин строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа по справі № 2а-0870/4331/11, щодо якої досліджувались в судовому засіданні 07.09.2016 докази, судове рішення ухвалено не було.

Запорізьким окружним адміністративним судом від 2 листопада 2016 р. у справі № 2а-0870/4331/11 винесено додаткову ухвалу, якою поновлено пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа від 12.09.2016 до виконання (т.1, а. с.225, 226).

Додаткову ухвалу мотивовано помилковістю не вирішення судом питання про поновлення пропущеного строку для предявлення до виконання виконавчого листа по справі № 2а-0870/4331/11, який встановлено до 12.02.2014, та визнанням поважними причин такого пропущення Агрофірмою, яке мало місце у звязку з тим, що судове рішення у справі № 2а-0870/4331/11 набрало законної сили у 2013 році, коли відповідач по справі вже втратив делеговані державою повноваження щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно та був позбавлений права вчиняти дії щодо визнання та підтвердження фактів виникнення або припинення права власності на нерухоме майно, а законодавство в цій частині постійно змінювалось, що підтверджується наведеними позивачем у заяві законами та підзаконними актами.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 7 вересня 2016 р. про заміну сторони на правонаступника та Додаткову ухвалу від 2 листопада 2016 р. у справі № 2а-0870/4331/11 (т.1, а. с.239, 240).

Скаржник вважає винесення судом першої інстанції додаткової ухвали від 02.11.2016 таким, що суперечить ст.168 КАС України, оскільки питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Також скаржник вважає, що додаткове судове рішення може бути ухвалене судом як додаткове тільки стосовно основного рішення у справі (яке ухвалене судом у цій справі 14.09.2011; воно не може бути додатковим стосовно процесуальної ухвали про заміну сторони на правонаступника.

На думку скаржника питання про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання не може бути вирішене додатковим рішенням суду, оскільки поновлення строку не є позовною вимогою чи клопотанням, не є способом виконання судового рішення та не є питанням про судові витрати; з приводу поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання виноситься ухвала, що чітко визначено положеннями ст.261 КАС України, а не додаткове судове рішення.

Скаржник зазначає, що навіть якщо вважати, що судом першої інстанції оскаржуване рішення в формі додаткової ухвали постановлене у правильній формі судового рішення, то питання про постановлення та додаткової ухвали не могло розглядатись судом взагалі, оскільки строк виконання судового рішення закінчився 12.02.2014, про що зазначено самим судом в оскаржуваній додатковій ухвалі, і такий розгляд прямо суперечить вимогам ч.2 ст.168 КАС України.

Скаржник вважає визнані судом першої інстанції поважними причини пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання надуманими, а об'єктивною причиною не пред'явлення виконавчого листа до виконання є небажання позивача отримувати виконавчий лист в суді.

На думку скаржника, незрозумілим є взагалі весь процес розгляду судом заяв позивача у 2016 році, оскільки виконавчий лист виданий позивачу 12.09.2016, тобто майже за два місяця до вирішення судом питання про поновлення строку пред'явлення його до виконання та через два з половиною роки після закінчення строку пред'явлення його до виконання, зазначеного в самому виконавчому листі.

Крім того, скаржник вважає протиправною ухвалу про заміну сторони на правонаступника від 07.09.2016, оскільки при розгляді заяви позивача встановлено, що відповідач у справі (КП «Нерухомість-П» Приазовської райради) не припинило свою діяльність, не виключене з Реєстру юридичних осіб та надало до суду свою заяву щодо розгляду справи.

Скаржник зауважує, що судом першої інстанції в оскарженій ухвалі встановлено, що питання про заміну відповідача вирішується судом саме у зв'язку зі зменшенням обсягу компетенції відповідача та передачею повноважень іншому органу, проте за таких обставин, заміна відповідача була неможливою, а суд повинен був за наявності на те підстав залучити інший орган другим відповідачем до участі у справі.

Також скаржник вважає, що після розгляду судом справи по суті та набрання судовим рішенням законної сили, сторона може бути заміненою тільки у виконавчому провадженні в порядку ст.264 КАС України.

При цьому скаржник зазначив, що відповідно до чинного процесуального законодавства суд першої інстанції спочатку повинен був вирішити питання про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа для виконання і тільки за умови задоволення цієї заяви відповідача та набрання судовим рішенням законної сили видати позивачу виконавчий лист; цей виконавчий лист позивач повинен був подати до відповідного органу Державної виконавчої служби і тільки після відкриття виконавчого провадження у відкритому виконавчому провадженні можливо було вирішити питання про замі сторони виконавчого провадження за наявності для такої заміни підстав відповідно до ст.264 КАС України.

СВК "Агрофірма "Україна" проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною, зазначаючи, що ОСОБА_3 тлумачить закон таким чином, що питання про постановлення оскаржуваної ним додаткової ухвали від 02.11.2016р. не могло розглядатись взагалі, оскільки строк виконання судового рішення закінчився 12.02.2014, але така позиція є хибною, оскільки закон пов'язує звернення стягувача та розгляд відповідних питань судом саме у зв'язку з пропущенням строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

СВК "Агрофірма "Україна" вважає хибним висновок ОСОБА_3 про те, що однією з причин допущених судом при постановленні додаткової ухвали порушень, є постановлення судом у цій же справі 07.09.2016 ухвали про заміну сторони на правонаступника, оскільки, по-перше, ухвала винесена у відповідності до приписів ст.55 КАС України взагалі не оскаржується, а по-друге, саме заміна сторони на правонаступника, а також отримання Агрофірмою виконавчого листа після закінчення строку для пред'явлення цього виконавчого листа до виконання є другою (після зміни законодавства) поважною причиною пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Також позивач вказує, що ОСОБА_3 безпідставно вважає, що після розгляду судом справи по суті та набрання судовим рішенням законної сили сторона може бути заміненою тільки у виконавчому провадженні в порядку ст.264 КАС України, оскільки на момент винесення ухвали про заміну відповідача на правонаступника від 07.09.2016 виконавче провадження з виконання постанови суду по справі № 2а-0870/4331/11 відкрите не було.

Крім того, позивач вважає необґрунтованими посилання ОСОБА_3 на те, що суд першої інстанції спочатку повинен був вирішити питання про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання і тільки за умови задоволення цієї заяви та набрання судовим рішенням законної сили, видати позивачу виконавчий лист, і лише після відкриття виконавчого провадження здійснювати заміну сторони правонаступником, оскільки, по-перше, право отримання позивачем виконавчого листа, яке кореспондується з обов'язком суду видачі цього виконавчого листа, ніяким чином не пов'язане зі спливом строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, а по-друге, питання про заміну сторони виконавчого провадження можна вирішувати і до відкриття виконавчого провадження.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники позивача та третьої особи підтримали правові позиції по суті справи.

За приписами ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Так, стосовно ухвали про заміну сторони на правонаступника від 07.09.2016 колегія суддів зазначає наступне:

При винесенні даної ухвали від 07.09.2016, якою допущено заміну відповідача у справі № 2а-0870/4331/11 - КП «Нерухомість-П» Приазовської райради - на правонаступника - Приазовську райдержадміністрації, судом першої інстанції встановлено, що КП "Нерухомість-П" Приазовської райради втратив повноваження щодо проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які з 19.03.2016 передані до повноважень районних державних адміністрацій у адміністративно-територіальних одиницях, що скаржником не спростовується.

Доводи скаржника стосуються процесуальних питань заміни судом сторони (відповідача у справі) правонаступником.

Стаття 55 КАС України передбачає, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що наведені норми статті 55 КАС України не передбачають розгляду питання про заміну сторони правонаступником у судовому засідання з повідомленням сторін.

В свою чергу, у ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.99 №606-XIV (в редакції на момент виникнення спірних відносин, далі Закон № 606) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Тобто, судове провадження не завершується моментом прийняття судом судового рішення, яке набрало законної сили, а завершується, як вбачається з положень ст.1 Закону № 606, виконавчим провадженням.

Отже, здійснення судом у порядку ст.55 КАС України заміни сторони правонаступником після ухвалення судового рішення у справі і до відкриття виконавчого провадження не суперечить процесуальному законодавству.

В той же час, заміна судом сторони правонаступником у порядку ст.264 КАС України («Заміна сторони виконавчого провадження») можлива лише після винесення органом Державної виконавчої служби постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі ст.19 Закону № 606, чого у даному випадку не мало місця.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає можливості оскарження ухвали про заміну сторони правонаступником, винесеної у порядку статті 55 вказаного Кодексу.

Враховуючи це, апеляційна скарга ОСОБА_3 в частині скасування відповідної ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 07.09.2016 задоволенню не підлягає.

Стосовно додаткової ухвали суду від 02.11.2016 з питань поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання колегія суддів зазначає наступне:

За положеннями п.1 ч.2 ст.17 Закону № 606 відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами.

За положеннями ч.1 ст.258 КАС України за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Виконавчий лист видається судом першої інстанції. Якщо за результатами перегляду справи суд апеляційної чи касаційної інстанції залишить прийняте по суті позовних вимог рішення без змін, ухвалить нове судове рішення по суті позовних вимог чи змінить судове рішення, то виконавчий лист видається судом апеляційної чи касаційної інстанції, за умови, що заява особи про видачу виконавчого листа надійшла до моменту повернення адміністративної справи до суду першої інстанції (ч.2 ст.258 КАС України).

Тобто після набрання законної сили судовим рішенням особа, на користь якої ухвалено таке рішення, має право звернутись до суду з заявою про видачу виконавчого листа.

В свою чергу, у ч.5 ст.254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Отже, з огляду на приписи ч.5 ст.254 КАС України, судове рішення у справі № 2а-0870/4331/11 набрало законної сили 11.02.2013.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що законодавцем не передбачені строки звернення до суду з заявою про видачу виконавчого листа.

Чинним законодавством передбачені лише строки пред'явлення виконавчих документів до виконання.

Так, згідно пунктів 1, 2, частини 2 статті 22 Закону № 606 виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення (п.1 ч.2 ст.22 Закону № 606).

Отже, враховуючи наведені положення статті 22 Закону № 606, строк пред'явлення виконавчого листа у справі № 2-а-0870/4331/11 до виконання закінчився 12.02.2014.

Разом з тим, статтею 261 КАС України передбачається можливість поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Так, згідно даної статті стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який видав виконавчий лист, або до адміністративного суду за місцем виконання.

Суд розглядає заяву про поновлення пропущеного строку в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Ухвалу суду за результатами розгляду заяви про поновлення пропущеного строку може бути оскаржено в загальному порядку.

Таким чином, пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання може бути поновлено за відповідною заявою стягувача, у разі визнання судом причин, з яких такий строк був пропущений, поважними, що і мало місце при винесенні судом першої інстанції додаткової ухвали з питань поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання від 02.11.2016.

Посилання скаржника на те, що причини пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, визнані судом першої інстанції поважними, є надуманими, а об'єктивною причиною не пред'явлення виконавчого листа до виконання є небажання позивача отримувати виконавчий лист в суді, колегія суддів вважає такими, що не можуть слугувати підставою для спростування висновку суду першої інстанції щодо поважності таких причин.

Тим більш, що перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Також колегія суддів вважає безпідставними посилання скаржника щодо відсутності законних підстав для вирішення судом першої інстанції питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання шляхом прийняття додаткової ухвали у відповідності до ст.168 КАС України.

У статті 168 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд ухвалює додаткове судове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове судове рішення або ухвала суду про відмову в ухваленні додаткового судового рішення можуть бути оскаржені.

Отже, стаття 168 КАС України передбачає можливість винесення судом не лише додаткової постанови у разі наявності не вирішеного питання щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, але й додаткової ухвали - у разі наявності не вирішеного судом питання стосовно одного з декількох заявлених клопотань.

Враховуючи це, колегія суддів вважає такими, що не відповідають положенням ст.168 КАС України, доводи скаржника про те, що додаткове судове рішення може бути ухвалене судом як додаткове тільки стосовно основного рішення у справі (яке ухвалене судом у цій справі 14.09.2011), що воно не може бути додатковим стосовно процесуальної ухвали про заміну сторони на правонаступника.

Наведені вище обставини свідчать, що СВК "Агрофірма "Україна" у поданій 29.08.2016 заяві зазначались три питання для розгляду судом: заміни відповідача правонаступником, видання позивачу виконавчого листа по справі № 2а-0870/4331/11, поновлення пропущеного з поважних причин строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа по справі № 2а-0870/4331/11 (т.1, а. с.177-181).

Але через помилку заявлене СВК "Агрофірма "Україна" клопотання щодо поновлення пропущеного з поважних причин строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа по справі № 2а-0870/4331/11 судом першої інстанції вирішено не було.

В звязку з чим Запорізьким окружним адміністративним судом винесено додаткову ухвалу від 02.11.2016, якою поновлено пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа від 12.09.2016 до виконання у справі № 2а-0870/4331/11, що, на думку колегії суддів, з огляду на вищевказані обставини щодо обєднання позивачем в заяві від 29.08.2016 декількох питань, які регулюються різними процесуальними нормами, не суперечить положенням статті 168 КАС України.

Також колегією суддів не приймаються до уваги посилання скаржника на те, що винесення додаткової ухвали від 02.11.2016 суперечить ч.2 ст.168 КАС України, оскільки питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення, який у даному випадку закінчився 12.02.2014.

Як зазначено вище, 12.02.2014 закінчився строк пред'явлення до виконання виконавчого листа у справі № 2-а-0870/4331/11, передбачений ст.22 Закону № 606, а не строк на виконання судового рішення.

При цьому скаржником не наведена правова норма, яка б ототожнювала строк пред'явлення до виконання виконавчого листа зі строком на виконання судового рішення.

Враховуючи зазначене, апеляцій скарга ОСОБА_3 в частині скасування і додаткової ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 02.11.2016 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 і скасування ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 7 вересня 2016 р. та додаткової ухвали від 2 листопада 2016 р. у справі № 808/7644/13-а.

Керуючись ст.196, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, суд , -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 7 вересня 2016 р. у справі № 2а-0870/4331/11 та на додаткову ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 2 листопада 2016 р. у справі №2а-0870/4331/11 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 7 вересня 2016 р. у справі № 2а-0870/4331/11 залишити без змін.

Додаткову ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 2 листопада 2016 р. у справі № 2а-0870/4331/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко