Справа № 180/504/13-а
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції Хомченко С.І.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2017 рокусправа № 180/504/13-а
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання - Лащенко Р.В., з участю позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганець Дніпропетровської області на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року у справі №180/504/13-а за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганець Дніпропетровської області про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганець Дніпропетровської області про визнання протиправними дій.

Позивач просив визнати протиправними дії відповідача щодо здійснення щомісячних страхових виплат у розмірі меншому, ніж пятикратний розмір мінімальної заробітної плати. Зобовязати відповідача провести з 01.06.2011 року перерахунок та виплату належних йому щомісячних страхових виплат, виходячи з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, з урахуванням сум, які були їй виплачені у вказаний період часу та виплачувати з 01.01.2013 року щомісячні страхові виплати в розмірі, визначеному відповідно до ст.1197 ЦК України до зміни обставин, що тягнуть перерахунок страхових виплат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що призначений йому розмір страхових виплат повинен був обчислюватися з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати відповідно до ст.1197 ЦК України.

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року позов було задоволено.

Визнано незаконними дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганець Дніпропетровської області щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячної страхової виплати з 01.06.2011 року ОСОБА_2

Зобовязано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганець Дніпропетровської області провести перерахунок щомісячних страхових виплат ОСОБА_2 за період з 01.06.2011 року у відповідності до ст.1197 ЦК України з урахуванням виплачених сум та виплатити їх і в подальшому нараховувати та виплачувати щомісячні страхові виплати в розмірі, встановленому ст.1197 ЦК України до зміну обставин, що тягнуть перерахунок страхових виплат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову суду, якою відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд не вказав в постанові, яку саме норму спеціального нормативного акту, а саме, Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» порушено відповідачем.

Позивач при зверненні до суду з позовом не надав доказів того, що при здійсненні владних управлінських функцій відповідач змінив або припинив права чи обовязки.

Суд першої інстанції не звернув увагу на факт того, що предмет позову, з яким позивач звернувся до суду складає матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, а не публічно-правовий спір у сфері публічно-правових відносин, повязаного з діяльністю органів державної влади.

Тому, даний спір не має встановлених нормами КАС ознак справ адміністративної юрисдикції і повинен вирішуватися місцевим судом загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що питання щодо визначення мінімальної заробітної плати вирішується спеціальними законами, зокрема Законами України «Про Державний бюджет», а положення ст.29 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у даному випадку є загальними, отже застосуванню підлягають спеціальні норми відповідних законів з урахуванням положень ст.1197 ЦК України, а тому його вимоги є законними та обгрунтованими.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач працював в ПАТ «Марганецький ГЗК», де отримав професійне захворювання, про що було складено Акт форми П-4 (а.с.106).

Згідно довідки МСЕК № 070460 від 18.05.2011 року позивачу вперше встановлено 40% втрати професійної працездатності безстроково (а.с.5).

На підставі вказаних обставин позивачу призначено страхові виплати відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» з урахуванням виданої ВАТ «Марганецький ГЗК» довідки про середню заробітну плату (а.с.7, 8-9).

16.01.2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та виплату страхових виплат з урахуванням положень статті 1197 ЦК України з червня 2011 року по грудень 2012 року включно (а.с.6).

Листом від 28.01.2013 року за №2/02-20 відповідач повідомив позивача про те, що перерахунок та виплата страхових виплат здійснюється на підставі положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», а підстави для застосування положень статі 1197 ЦК України відсутні (а.с.7).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі Закон № 1105) законодавство про страхування від нещасного випадку складається із Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про охорону праці» та інших нормативно-правових актів.

Частиною першою статті 34 Закону №1105 установлено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

У той же час, згідно зі змістом статті 1197 Цивільного кодексу України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Ураховуючи, що в цьому випадку спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює спірні відносини, є саме Закон №1105, а не Цивільний кодекс України, колегія суддів дійшла висновку про помилковість застосування судом першої інстанції статті 1197 ЦК України для визначення розміру середньомісячного заробітку, з урахуванням якого призначаються страхові виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів вважає, що відповідач, виплачуючи позивачу щомісячні страхові виплати відповідно до Закону № 1105, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а в задоволенні позову позивачу необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 195, 195-1, 196, 198, 199, 200, 202, 205, 206, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганець Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року у справі №180/504/13а за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганець Дніпропетровської області про визнання протиправними дій скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Марганець Дніпропетровської області про визнання протиправними дій відмовити.

Вступна та резолютивна частина постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 29 березня 2017 року, в повному обсязі постанова складена 03 квітня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили, а вразі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

ОСОБА_4