Справа № 825/507/17
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року Чернігів Справа № 825/507/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Клопот С.Л.

за участю секретаря Роговець М.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Матвієнко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства ''Дельта Банк'' Кадирова Владислава Володимировича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства ''Дельта Банк'' Кадирова Владислава Володимировича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та просить зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати ОСОБА_3 відшкодування у розмірі вкладу, але не більш суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладом, встановленого на дату прийняття такого рішення за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) № 005-24504-090215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях від 09.02.2015, укладеного між АТ "Дельта Банк" та ОСОБА_3.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, не надавши до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо виплати позивачці відшкодування у розмірі вкладу, але не більш суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладом, встановленого на дату прийняття такого рішення за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) № 005-24504-090215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях від 09.02.2015, укладеного між АТ "Дельта Банк" та ОСОБА_3, порушив процедуру визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, протиправно, без наявності жодних правових підстав, відніс договір договором банківського вкладу (депозиту) № 005-24504-090215, до нікчемних правочинів.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які приєднанні до матеріалів справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

04.04.2017 до суду від третьої особи надійшли заперечення, в яких Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просить відмовити в задоволені позову.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі третьої особи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

30.10.2014 Постановою НБУ № 692/БТ «Про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», банк було віднесено до категорії проблемних на строк до 180 днів та з метою стабілізації діяльності Банку та відновлення його фінансового становища було запроваджено певну низку обмежень, в тому числі - заборонено здійснювати проведення будь-яких операцій за чинними договорами, що призводять до збільшення гарантованої суми відшкодування з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

02.03.2015 Постановою Правління Національного банку України № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02. 03. 2015 за № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича.

Рішеннями виконавчої дирекції ФГВФО № 71 від 08.04.2015 та № 147 від 03.08.2015 строк здійснення тимчасової адміністрації було запроваджено на шість місяців та продовжено по 02.10.2015 включно.

02.10.2015 Постановою Національного банку України № 664 відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно (рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 від 02.10.2015).

У спорах, пов'язаних з діяльністю банка, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Стаття 37 зазначеного Закону визначає повноваження уповноваженої особи Фонду.

Згідно з частиною першою та другою зазначеної статті Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду та має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

На виконання приписів спеціального Закону наказом Уповноваженої особи була створена комісія та призначено проведення перевірки укладених Банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних/карткових рахунків), а також обставин зарахування грошових коштів на вказані рахунки.

Метою проведення перевірки було встановлення фактів штучного створення правових підстав для отримання вкладниками/клієнтами банку виплат сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також виявлення правочинів, що можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерії нікчемності, наведені в п. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зазначеним Законом Уповноваженій особі для визнання правочинів нікчемними не потрібно вчиняти будь-які дії.

Правочин є нікчемним сам по собі, а не через те, що його необхідно визнавати таким.

Нікчемність правочину достатньо лише виявити.

У Законі № 4452-VІ зазначено, що уповноважена особа лише забезпечує перевірку правочинів на предмет виявлення таких, які вже є нікчемними.

Тобто, Уповноважена особа не визнає правочин нікчемним, а лише виявляє або забезпечує таке виявлення та фіксує даний факт.

До матеріалів судової справи залучені документи на підставі яких відслідковуються обставини та правові підстави прийняття Уповноваженою особою Фонду рішення, яким виявлено нікчемний правочин та застосовано до позивача наслідки нікчемності правочину, що підтверджується випискою по особовому рахунку.

Правова підстава виявлення нікчемних договорів, - п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З матеріалів справи вбачається, що 09.02.2015 між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір банківського вкладу № 005-24504-090215 з відкриттям депозитного рахунку, а також одночасно 09.02.2015 між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 були укладені договори банківського вкладу з відкриттям депозитних рахунків - кошти на які надійшли безготівковим внутрібанківським переводом, шляхом так званого «дроблення» великого депозиту іншого клієнта банку, а саме фізичної особи - гр. ОСОБА_13 та свідчить, що ці операції здійснювались за рахунок внутрібанківських проводок та не передбачали фактичного переміщення «реальних» грошових коштів.

У відповідності до п. 10.17 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 за № 1172/8493, на вкладні (депозитні) рахунки в національній валюті фізичних осіб - нерезидентів зараховуються: готівкові кошти за наявності підтвердження джерел походження цих коштів (копії підтверджених документів залишаються в документах дня банку); кошти з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку; кошти, перераховані з поточного рахунку іншої фізичної особи, якщо це передбачено договором банківського вкладу; нараховані проценти (дохід в іншій формі) за вкладом (депозитом), якщо це передбачено договором.

Договором банківського вкладу (депозиту) № 013-24500-090215 від 09.02.2015 у гривнях не передбачено перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий на ім'я ОСОБА_3 з поточного рахунку іншої фізичної особи, а навпаки пунктом 1.8. договору передбачено, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору.

Крім того, зазначена операція з перерахування грошових коштів з рахунку фізичної особи ОСОБА_13 № НОМЕР_2 на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 суперечить п. 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Дельта Банк», що є обов'язковими до застосування сторонами (умова договору), зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи не допускається.

Тобто, фактично кошти на рахунок Позивача були внесені третьою особою, шляхом безготівкового перерахування, що є порушенням приписів нормативно-правових актів Національного банку України, а сама операція є незаконною та такою, що порушує не тільки приписи законодавства , а також суперечить договірним умовам.

З цього вбачається, що а ні на підставі Закону, а ні на підставі умов договору банківського вкладу позивач не міг отримати на свій вкладний (депозитний) рахунок переказ з іншого вкладного (депозитного) рахунку, який йому не належить.

Так само і третя особа не могла перерахувати кошти зі свого вкладного (депозитного) рахунку шляхом перерахування суми вкладу на інший вкладний (депозитний) рахунок, якій їй не належить.

Стосовно додаткової угоди № 1 від 09.02.2015 долученою позивачем до матеріалів справи, необхідно вказати, що договір банківського вкладу носить публічних характер, тобто умови є однаковими для всіх споживачів (ч. 2 ст. 633 ЦК України), а отже, дана додаткова угода носить виключно індивідуальний характер та свідчить про надання банком позивачу переваг перед іншими вкладниками щодо умов укладення договору, прямо не встановлених для нього а ні законодавством, а ні внутрішніми документами банку та підпадає під критерії п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Умови Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Дельта Банк» затверджені Рішенням Ради Директорів АТ «Дельта Банк» 20.03.2013 (протокол № 14) зі змінами та доповненнями затвердженими Рішенням Ради Директорів АТ «Дельта Банк» 14.01.2015 (протокол № 1), які є публічними та однаковими для всіх споживачів банківських послуг, повний текст яких розміщено на офіційному сайті банку за адресою: www.deltabank.com.ua, - є обов'язковими для застосування до взаємовідносин (п. 2.2., 2.6 Договору) та не містять виключень в частині надання права на здійснення зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум від третіх осіб.

Будь-яких змін та доповнень до Правил банківського обслуговування фізичних осіб, які б змінювали умови розміщення та порядок зарахування вкладів для споживачів банківських послуг, - не існує.

П.3 ст. 633 Цивільного кодексу України встановлена пряма заборона на надання переваг одному споживачеві перед іншими щодо укладення публічного договору, а також визначено, що умови публічного договору, які суперечать частині другій статті 633 ЦК України та правилам, обов'язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними (п. 6 ст. 633 ЦК України).

Отже, договір укладено з порушенням порядку його укладення та надання переваг Позивачу перед іншими клієнтами (вкладниками) банку, що в силу п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є нікчемним.

Тобто, шляхом порушення вимог Постанови НБУ № 692/БТ «Про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії проблемних» від 30.10.2015, порушення (ігнорування) наказу Голови Ради Директорів АТ «Дельта Банк», типових умов (Правил) договору банківського вкладу та укладенням додаткової угоди, - працівниками банку здійснено розміщення грошей на рахунку позивача шляхом «дроблення», чим створено індивідуальну перевагу третій особі - ОСОБА_13 перед іншими добросовісними вкладниками Банку шляхом виплати на користь зазначеної особи через вищевказаних третіх осіб - «підставних вкладників», всієї суми вкладу за рахунок бюджетних коштів Фонду в першу чергу.

Отже, договір банківського вкладу укладено між сторонами з порушенням публічного порядку його укладення.

Вищезазначені дії відбувались з метою отримання коштів не від банку і не за рахунок банку, який вже на момент укладення договорів з вищевказаними особами не був спроможним виконувати свої зобов'язання перед вкладниками, а з метою отримання коштів від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та свідчить про штучність, незаконність та фіктивність створення відповідних правових підстав для цього.

Про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання сум, що перевищують суму гарантовану державою, за рахунок Фонду, а не від банку та не за рахунок банку, свідчить також те, що на момент здійснення працівниками банку та відповідним колом осіб дій з проведення незаконних дій та операцій, банк, як зазначалось вище, вже мав значну кількість невиконаних грошових зобов'язань перед іншими клієнтами-кредиторами банку та не міг своєчасно і в повному обсязі виконувати їх грошові вимоги, що підтверджується введенням тимчасової адміністрації через декілька тижнів з моменту укладення нікчемного правочину.

Зазначений факт також знаходить своє підтвердження і в Постанові НБУ № 692/БТ «Про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії проблемних» від 30.10.2014, в якій зазначено про критично низький залишок коштів на кореспондентському рахунку банку , несвоєчасне виконання банком своїх обов'язків, збільшення незбалансованості за строками погашення активів та пасивів.

Отже, зазначене підтверджує, що перерахування грошових коштів в дійсності не проводилось, натомість відбулось коригування структури банківського балансу через зміну обліку грошових зобов'язань, що в свою чергу призвело до штучного створення підстав для виникнення в Фонду обов'язку здійснити виплати гарантованого відшкодування по таким операціям.

Згідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Таким чином, умови договорів банківських вкладів укладені між банком та фізичними особами, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами Банку, надають кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а отже - такі Договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону, в тому числі і договори укладені з Позивачем.

Відповідно до ст. 215, 216 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому випадку визнання такого правочину недійсним судом не вимагається і недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійними» вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору.

Такий позов може розглядатися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, у випадках, встановлених ЦК України, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Таким чином, оскільки протокол та наказ в частині виявлення та застосування наслідків нікчемності правочину по відношенню до позивача є чинним та діючим, а також враховуючи, що не існує жодного рішення, яким би нікчемний правочин був би визнаний судом дійсним, а отже спірний договір не створює юридичних наслідків, і на сьогоднішній день у позивача відсутні правові підстави зобов'язувати Уповноважену особу Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо позивача, як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом.

Отже, не подавши до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо виплати позивачці відшкодування у розмірі вкладу, але не більш суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладом, встановленого на дату прийняття такого рішення за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) № 005-24504-090215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях від 09.02.2015, укладеного між АТ "Дельта Банк" та ОСОБА_3, відповідач, діяв в межах своїх повноважень, підставно, обгрунтовано та не порушив процедуру визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Керуючись ст., ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.Л. Клопот