Справа № 206/651/17
Суддя: Сухоруков А. О.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 206/651/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

"23" березня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

при секретарі Пучковій О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Дніпрі про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

07 лютого 2017 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним адміністративним позовом.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 24 січня 2017 року о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем Volkswagen Touareg, державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Семафорна, м. Дніпро, зупинилась біля аптеки Мед-сервіс, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Семафорна, 28. Після чого, патрульною поліцією державний номер службового автомобіля 3852 без з'ясування обставин зупинки, відносно неї було винесено постанову та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки вона винесена з порушенням вимог матеріального та процесуального закону та виключно на припущеннях інспекторів патрульної поліції. Крім того, інспекторами патрульної поліції, навіть, не були роз'яснені права та обов'язки, не повідомлено про відеофіксацію з нагрудної камери або з відео-реєстратора службового автомобіля, не встановлені свідки, не зроблені заміри від автомобіля до дорожнього знаку для з'ясування відстані та не зафіксовано час зупинки. Враховуючи наведене вище, вина ОСОБА_1 у скоєні правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП нічим не підтверджена, а при винесенні постанови інспектором не встановлені протиправне діяння та наслідок об'єктивної сторони у складі проступку за ч. 1 ст. 122 КУпАП - порушення вимог дорожніх знаків, оскільки ОСОБА_1 не порушувала вимоги дорожнього знаку 5.41.1 розділу 15.9 Правил дорожнього руху України. Дії інспекторів патрульної поліції по винесенню оскарженої постанови являються неправомірними та суперечать вимогам статей 245, 251, 280 КУпАП. Станом на 01.02.2017 року за адресою проживання ОСОБА_1 не надіслано копію оскаржуваної постанови від 24.01.2017 року, не вручено її будь-якими іншими способами.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати дії інспекторів патрульної поліції (державний номер службового автомобіля 3852) щодо прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - протиправними. Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та провадження по справі закрити (а.с.1-4).

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні просила суд задовольнити позов частково з підстав, викладених у ньому. Вимогу щодо визнання дій інспекторів патрульної поліції (державний номер службового автомобіля 3852) щодо прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП протиправними не підтримала. Пояснила, що ОСОБА_1 не порушувала правил дорожнього руху, відстань ніхто не вимірював, постанову їй не вручили і не направили, вона відмовилася від підпису. Доказів вини позивача відповідачем не надано.

Відповідач в судове засідання не з'явилися надали до суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності. (а.с.24-26).

Вислухавши доводи та пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оглянувши відео з нагрудної камери поліцейського, суд доходить висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги, з наступних підстав, що встановлені в судовому засіданні.

Судом встановлено, 24 січня 2017 року інспектором УПП в м. Дніпропетровськ, старшим лейтенантом поліції 8 роти 4 батальйону Білоус Олександром Івановичем винесена постанова Серія ЕАА 2 № 052727, згідно якої ОСОБА_1, керуючи автомобілем Volkswagen Touareg, державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Семафорна,28, м. Дніпро, здійснила зупинку на зупинці громадського транспорту, чим скоїла адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень (а.с.22).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Керуючись ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 6 ст. 71 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Інспектором УПП в м. Дніпропетровськ, старшим лейтенантом поліції 8 роти 4 батальйону Білоус О.І. відносно ОСОБА_1 було складено постанову про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, здійснила зупинку на зупинці громадського транспорту.

Проте для таких висновків не має підстав. При розгляді справи не доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, тож посадовою особою не було з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

У Кодексі конкретизовано й інші конституційні принципи, зокрема принцип рівності громадян перед законом (стаття 248). Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. У контексті питання, що розглядається, Конституційний Суд України враховує положення статей 9, 33, 248, 268 Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема , необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити, зокрема найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Дане правопорушення не знайшло підтвердження.

Згідно пункту 15.9 е Правил дорожнього руху України, які затверджено постановок Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Пункт 1.10 Правил дорожнього руху визначає, що зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог них Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

При складанні постанови не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення (проступку), за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Викладені в спірній постанові про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 052727 від 24 січня 2017 року обставини в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, жодних допустимих доказів їх достовірності відповідачем надано не було.

Крім того, в постанові інспектором Білоус О.І. не зазначено, що який пункт Правил дорожнього руху, які затверджено постановок Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 ОСОБА_1 було порушено.

Враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку про відсутність події та складу правопорушення, у якому позивача визнано винним оскаржуваною постановою про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 052727 від 24 січня 2017 року, якою за ч. 1 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 255,00грн.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 258, 268, 287, 288, 289 КУпАП ст.ст. 3, 11, 17, 18, 19, 69-71, 159-163, КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 24 січня 2017 року серії ЕАА № 052721, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя А.О. Сухоруков