Справа № 815/2013/17
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/2013/17

справа № 815/2013/17

УХВАЛА

06 квітня 2017 року місто Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стеценко О.О., вивчивши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморська стивідорна компанія» до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування припису,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Чорноморська стивідорна компанія» з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Держпраці в Одеській області з проведення позапланової перевірки додержання законодавства про працю та загальнообов’язкове соціальне страхування у ТОВ «Чорноморська стивідорна компанія» на підставі направлення на проведення перевірки від 23.02.2017 року;

- визнати протиправними дії Головного управління Держпраці в Одеській області зі складання акту перевірки господарювання (виробничого об’єкту) № 218 від 03.03.2017 року;

- визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці в Одеській області № 218-330 від 03.03.2017 року.

Згідно п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суддя встановив наявність підстав для залишення позову без руху, оскільки він поданий із порушенням вимог, встановлених ст. 106 КАС України та виявлені недоліки позовної заяви перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено, що у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600,00 гривень.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» , у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем, в порушення приписів ч. 3 ст. 106 КАС України, доказів сплати судового збору до суду не надано, підстав для звільнення від сплати судового збору не зазначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст.17 КАС України в порядку адміністративного судочинства розглядаються спори фізичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно – правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов’язковою ознакою нормативно-правового акту чи акту індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов’язків, їх зміни чи припинення.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, крім іншого, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

«На підставі» означає, що суб'єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

З використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано. Повноваження надаються суб'єкту владних повноважень для досягнення певної мети. Тому їх використання повинно відповідати меті та завданням діяльності суб'єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє.

Позивач просить визнати протиправними дії щодо складання акту перевірки господарювання (виробничого об’єкту), але при цьому у позові не заперечує, що складання вказаного акту індивідуальної дії належить до повноважень відповідача та він має права складати вказаний акт індивідуальної дії.

Позивач також не зазначає, які протиправні дії відповідача створюють юридичні наслідки у формі прав, обов’язків, їх зміни чи припинення, або ці юридичні наслідки створені для нього прийнятим рішенням відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 24.09.2013 №21-255а13 (номер рішення в ЄДРСР 34180770) та від 10.09.2013 №21-237а13 (номер рішення в ЄДРСР 33770792), в яких зазначено, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта (в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки) може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта, або у випадку можливого використання такого акта, як доказу вчинення правопорушення при розгляді відповідного спору. Оскарження акту (висновків), як зазначив Верховний Суд України, унеможливлює розгляд такого спору в судовому порядку.

Таким чином, позивачу необхідно чітко і зрозуміло викласти позовні вимоги щодо захисту своїх прав.

Згідно ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

При таких обставинах позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків шляхом надання до суду належно оформленого адміністративного позову, а також оригіналу документу про сплату судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 105, 106, 108 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморська стивідорна компанія» до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування припису – залишити без руху.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Стеценко О.О.