Справа № 808/3522/16
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/3522/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"06" квітня 2017 р.

справа № 808/3522/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року у справі №808/3522/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ІНВАР» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів, Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Рішення про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000090/2 від 28.07.2016 року, винесене Одеською митницею ДФС відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ІНВАР».

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати прийняти нове судове рішення про відмовиу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача надіслав до апеляційного суду заяву, якою просив розглянути справу без участі представника відповідача.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов’язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За нормами пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД ІНВАР» є юридичною особою (код ЄДРПОУ 36491152).

Відповідач - Одеська митниця ДФС є суб’єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Митним кодексом України повноваження.

Згідно умов Контракту №001 від 27.04.2016 року, укладеного між ТОВ «ТД ІНВАР» (покупець) та «Baoding Pingyilu Petroleum&Oil Fittings Co., Ltd» (КНР) (продавець), позивачем придбано на умовах CIF Odessa (Інкотермс-2010) товар, кількість, якість, ціна, вартість, строки і умови постачання якого визначаються у Специфікаціях, що додаються до Контракту і є його невід’ємною частиною (а.с.17-21 т.1).

Для проведення митного оформлення поставленого за вищевказаним Контрактом товару декларантом позивача 24.07.2016 року до митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС подано митну декларацію по формі МД-2 №500060702/2016/009479 з відповідними документами (а.с.15-16 т.1).

Згідно з графою 43 МД №500060702/2016/009479 від 24.07.2016 року декларантом зазначено метод визначення митної вартості за ціною угоди (перший метод), передбачений ст.58 Митного кодексу України.

Умови поставки (графа 20 МД №500060702/2016/009479 від 24.07.2016 року) - CIF Odessa.

В той же день Одеською митницею ДФС декларанту направлені повідомлення, про необхідність надати оригінали документів, зазначених у митній декларації №500060702/2016/009479; про необхідність пред’явлення товарів, заявлених за вказаною ВМД, для митного огляду згідно п.2 ст.338 МКУ.

26.07.2016 року та 28.07.2016 року позивач додатково надав Одеській митниці ДФС: лист від 26.07.2016 року за №262/07-16 з додатками; фото з офіційного сайта; висновок Запорізької торгово-промислової палати про відповідність заявленої митної вартості поточній кон’юнктурі ринку від 27.07.2016 року №ОИ-610; платіжні доручення; каталог виробника; виписки з бухгалтерської документації; листи (а.с.67-77, 174-181 т.1).

28.07.2016 року Одеською митницею ДФС було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000090/2.

Не погодившись із зазначеним рішенням та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, ТОВ «ТД ІНВАР» оскаржило їх до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Як зазначалось вище, за умовами Контракту №001 від 27.04.2016 року, укладеного між позивачем (покупець) та «Baoding Pingyilu Petroleum&Oil Fittings Co., Ltd» (КНР) (продавець), ТОВ «ТД ІНВАР» придбано на умовах CIF Odessa (Інкотермс-2010) товар, кількість, якість, ціна, вартість, строки і умови постачання якого визначаються у Специфікаціях, які додаються до цього Контракту і є його невід’ємною частиною (а.с.17-21).

У п.3.3 Контракту №001 від 27.04.2016 зазначено, що покупець здійснює оплату продавцю безготівковим грошовим переказом на банківський рахунок згідно умов, зазначених у Специфікації: розрахунок за контрактом здійснюється по 30% попередньої оплати впродовж 5 календарних днів після підтвердження додатку або інвойсу (рахунку-фактури) до цього контракту та 70% залишок продовж 10 календарних днів з моменту повідомлення продавцем покупця про готовність товарів до відвантаження.

Як зазначено у п.3.4 Контракту №001 від 27.04.2016, дата отримання грошей на рахунок покупця розглядається як дата оплати.

Відповідно до п.3.5 Контракту №001 від 27.04.2016 покупець несе всі витрати, пов’язані з безготівковим грошовим переказом у країні покупця.

Згідно з п.4.1 Контракту №001 від 27.04.2016 оплату товару покупець повинен провести у повному обсязі згідно п.3.3 на рахунок продавця, указаний у п.ХІІІ цього Контракту згідно Специфікації.

Сторони Контракту №001 від 27.04.2016 домовились про те, що продавець надає покупцю наступну документацію: а) Рахунок-фактуру: комерційний рахунок-фактуру та проформу-інвойс; б) Оригінал коносаменту; в) Пакувальний лист; г) Сертифікат походження; д) Копію експортної декларації, завіреної оригінальною печаткою постачальника; е) Оригінал прайс-листа; у разі необхідності, продавець зобов’язаний надати покупцю інші документи, необхідні для митної очистки товару, про що вказано у п.6.1 Контракту №001 від 27.04.2016.

У п.1.1 Специфікації №1 зазначено: валюта платежу – долар США; розрахунок за контрактом здійснюється по 30% попередньої оплати впродовж 5 календарних днів після підтвердження додатку або інвойсу (рахунку-фактури) до цього контракту та 70% залишок продовж 10 календарних днів з моменту повідомлення продавцем покупця про готовність товарів до відвантаження (а.с.20).

Згідно з п.1.1 Специфікації №2: валюта платежу – долар США; розрахунок за контрактом здійснюється по 30% попередньої оплати впродовж 5 календарних днів після підтвердження додатку або інвойсу (рахунку-фактури) до цього контракту та 70% залишок продовж 10 календарних днів з моменту повідомлення продавцем покупця про готовність товарів до відвантаження (а.с.21).

Відповідно до ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Як зазначено у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У ч.1 ст.57 Митного кодексу України зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: […] в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов’язаних із пакуванням; […] 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов’язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Для проведення митного оформлення поставленого за вищевказаним Контрактом товару декларантом позивача 24.07.2016 року до митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС подано митну декларацію по формі МД-2 №500060702/2016/009479 (а.с.15-16 т.1).

При митному оформленні товар задекларований позивачем як: Товар №2 «1.Клапани запірні, які застосовуються в трубопроводах, енергопостачанні та нафтохімічної промисловості: Затвори поворотні дискові міжфланцові з чавуна D71X PN16 з номінальним тиском 1,6МПа: DN50мм - 200 шт., DN65мм - 40 шт., DN80мм - 200 шт., DN100мм - 200 шт., DN125мм - 40 шт., DN150мм - 20 шт. Засувка з чавуна 30ч6бр PN10 з номінальним тиском 1,0МПа; DN50мм - 150 шт., DN80мм -150 шт., DN100мм - 150 шт., DN150мм - 100 шт., DN200мм - 20 шт., DN250мм - 6 шт., DN300мм - 8 шт.»; Товар №4 «1.Фланці літейні для з’єднання трубопроводної арматури і труб: Фланці PN10: DN20мм - 100 шт., DN25мм - 100 шт., DN50мм - 900 шт., DN65мм -300 шт., DN80мм - 800 шт., DN100мм - 150 шт., DN125мм - 40 шт., DN150мм - 400 шт., DN200мм - 200 шт. Фланці PN16: DN50мм - 180 шт., DN80мм - 180 шт., DN100мм - 80 шт., DN200мм - 80 шт., DN250мм - 40 шт., DN300мм - 40 шт.».

Згідно з графою 43 МД №500060702/2016/009479 від 24.07.2016 року декларантом зазначено метод визначення митної вартості за ціною угоди (перший метод), передбачений ст.58 Митного кодексу України.

Умови поставки (графа 20 МД №500060702/2016/009479 від 24.07.2016 року) - CIF Odessa.

При поданні МД №500060702/2016/009479 від 24.07.2016 року декларантом надано Одеській митниці ДФС наступні документи:

- контракт №001 від 27.04.2016 року між позивачем та постачальником, за яким придбано вказані товари;

-додаткову угоду №1 від 24.05.2016 року до зазначеного контракту;

-рахунок-проформу №PYL&TD INVAR160516 від 16.05.2016 року на загальну суму 9066 доларів США та 40 центів;

- калькуляцію вартості товарів від 05.06.2016 року;

- пакувальні листи №CLHU3031901 та DVRU1598327 від 05.06.2016 року;

- прайс-листи на 3-х арк. з сертифікатом Китайської палати міжнародної комерції;

- лист про результати моніторингу пропозицій на ринку з додатками;

- каталоги продукції на 7 арк.;

- повідомлення про готовність товару до відправлення;

- транспортну декларацію;

- сертифікати якості та походження товару на 2-х арк.;

- банківські виписки на 9 арк. на підтвердження оплати вартості товару, про що зазначено в графі 44 МД №500060702/2016/009479.

В той же день Одеською митницею ДФС декларанту направлені повідомлення, про необхідність надати оригінали документів, зазначених у митній декларації №500060702/2016/009479; про необхідність пред’явлення товарів, заявлених за вказаною ВМД, для митного огляду згідно п.2 ст.338 МКУ. Крім того зазначено, що під час здійснення перевірки документів та відомостей, виявлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та вони не містять всіх відомостей для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів. Додатково запропоновано декларанту про можливість за власним бажанням подати інші додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару (а.с.63-64 т.1).

26.07.2016 та 28.07.2016 позивач додатково надав Одеській митниці ДФС: лист від 26.07.2016 року за №262/07-16 з додатками; фото з офіційного сайта; висновок Запорізької торгово-промислової палати про відповідність заявленої митної вартості поточній кон’юнктурі ринку від 27.07.2016 року №ОИ-610; платіжні доручення; каталог виробника; виписки з бухгалтерської документації; листи (а.с.67-77, 174-181 т.1).

28.07.2016 року Одеською митницею ДФС було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000090/2, в якому зазначено про наступне: у разі якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) резервним методом. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз бази даних ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, є більшим: по товару №2 «затвори поворотні, засувка з чавуна» - товар №1 МД від 15.04.2016 року №500060006/2016/005858, товар №1 МД від 14.03.2016 року №500060702/2016/002941 становить 1,81 дол. США за кг нетто; по товару №4 «Фланці» - товар №4 МД від 13.05.2016 року №500060702/2016/005905, товар №1 МД №500060702/2016/007808 становить 0,99 дол. США за кг нетто» (а.с.79 т.1).

З тексту Рішення про коригування митної вартості товарів не вбачається безперечних доводів апелянта щодо переходу від одного другорядного методу визначення ціни імпортованого товару до іншого.

Оформлення товару (задекларованого 24.07.2016 року за №500060702/2016/009479) здійснено позивачем з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів від 28.07.2016 року і випущено відповідачем у вільний обіг вже за МД №500060702/2016/009826 від 28.07.2016 року під гарантію відповідно до розділу X Митного кодексу України (а.с.80-81 т.1).

За змістом умов постачання CІF правил Інкотермс від 16.09.2010 року «Cost, Insurance and Freight» («Вартість, страхування і фрахт») означає, що продавець постачає товар на борт судна або надає поставлений таким чином товар; продавець зобов’язаний або поставити товар на борт судна, або забезпечити надання поставленого таким чином товару у місці призначення; ризик втрати або пошкодження товару переходить, коли товар знаходиться на борту судна; продавець зобов’язаний укладати договір і сплачувати всі витрати та фрахт, необхідні для доставляння товару до поіменованого порту призначення; продавець також укладає договір страхування, який покриває ризик втрати або пошкодження товару під час перевезення. Крім того, продавець зобов’язаний або укласти договір перевезення або забезпечити такий договір. Вказівка на зобов’язання з «надання» враховує багаточисельні продажі за ланцюгом, які застосовуються часто у торгівлі сировиною. CІF вимагає від продавця виконання митних формальностей для вивезення, якщо такі застосовуються. Однак продавець не зобов’язаний виконувати митні формальності для увезення, сплачувати імпортні мита чи виконувати інші митні формальності при увезенні.

Як вбачається з висновку Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-610 від 27.07.2016 року, діапазон цін не суперечать цінам, викладеним у рахунку-проформі та комерційному рахунку (інвойсі), митній вартості товарів, зазначеної ТОВ «ТД ІНВАР» у МД №500060702/2016/009479 від 24.07.2016 року (а.с.22-24; 147-150 т.1).

Вказані вище документи не суперечать умовам п.3.3, п.3.4 Контракту №001 від 27.04.2016 року та Специфікаціям №1, №2, підписаним постачальником та ТОВ «ТД ІНВАР».

Посилання апелянта на витяг із Спеціалізованих програмно-інформаційних комплексів Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України з діапазоном пошуку з 28.04.2016 року по 28.07.2016 року, в якому міститься інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами; МД №500060006/2016/005858 від 15.04.2016 року, №500060702/2016/002941 від 14.03.2016 року , №500060702/2016/005905, №500060702/2016/007808 від 13.05.2016 року; Аналізи цін по товару (а.с.95-104, 108-114, 123-128), колегією суддів до уваги не приймається з огляду на наступне.

З наведених прикладів вбачається, що МД №500060006/2016/005858 від 15.04.2016 року та МД №500060702/2016/002941 від 14.03.2016 року (джерело Одеської митниці ДФС) подавались декларантами більш ніж за 3 місяці до винесення спірного Рішення про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000090/2 від 28.07.2016 року (а.с.108-110, 111-114).

Далі, поставка за МД №500060006/2016/005858 від 15.04.2016 року та поставка за МД №500060702/2016/002941 від 14.03.2016 року здійснювались на умовах FOB з порту м.Тяньцзинь, тоді як в спірній МД №500060702/2016/009479 від 24.07.2016 року позивачем зазначено умови поставки CIF з м.Бао Дінг.

Оскільки за умовами Контракту №001 від 27.04.2016 року вартість доставки включалась позивачу до вартості кожної одиниці товару, то відмінності в умовах та місці поставки не дозволяють застосовувати до товарів позивача вартісні показники з МД №500060006/2016/005858 від 15.04.2016 року.

Крім того, виробники імпортованого товару в обох випадках є різними, маркування товарів в обох деклараціях не збігається.

Далі, ТОВ «ТД ІНВАР» товар придбавався і оплачувався з розрахунку ціни за кожну одиницю, тоді як згідно з МД №500060006/2016/005858 від 15.04.2016 року митна вартість розрахована виходячи з ціни за кілограм продукції.

Ціна в МД №500060702/2016/002941 від 14.03.2016 року також розраховувалась виходячи з ціни за кілограм продукції, тоді як ТОВ «ТД ІНВАР», як зазначалось вище, сплачував за кожну одиницю товару.

В наданій МД №500060702/2016/005905 від 13.05.2016 року (джерело Одеської митниці ДФС) місцем поставки є м.Чангджоу, тоді як в декларації ТОВ «ТД ІНВАР» зазначено м.Бао Дінг (а.с.99-104).

Виробники імпортованого товару є різними. В обох випадках імпортувалися фланці, однак відомості про товари і їх маркування абсолютно не збігаються ані за номенклатурою, ані за технічними умовами. Відтак, товар, імпортований ТОВ «Таста-Ліскі трубодеталь» за МД №500060702/2016/005905 від 13.05.2016 року та товар, імпортований ТОВ «ТД ІНВАР», є абсолютно різними, а тому не є аналогічними/едентичними.

Ціна в МД №500060702/2016/005905 від 13.05.2016 року розраховувалась виходячи з ціни за кілограм продукції, тоді як ТОВ «ТД ІНВАР» сплачував за кожну одиницю товару.

Одеською митницею ДФС в обґрунтування своїх доводів не надано а ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції МД №500060702/2016/007808, зазначену у Рішенні про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000090/2 від 28.07.2016 року як джерело ціни, та в матеріалаї справи така декларація відсутня.

Натомість, відповідачем до матеріалів справи надано МД №500060702/2016/007308 від 09.06.2016 року (а.с.105-107). Проте, у вказаній декларації поставка зазначена декларантом ТОВ «Фастімпекс» на умовах FOB з порту м.Шанхай, тоді як ТОВ «ТД ІНВАР» у спірній декларації МД №500060702/2016/009479 від 24.07.2016 року зазначено умови поставки CIF з м.Бао Дінг.

Крім того, вказаних порівняних деклараціях виробники імпортованого товару є різними. За МД №500060702/2016/007308 від 09.06.2016 року імпортовані вироби з чорних металів: гвинти сталеві з шестигранною головкою та болти з квадратним підголовником, тоді як ТОВ «ТД ІНВАР» імпортував фланці та клапани запірні (запорна арматура).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що оскільки умови імпорту 24.07.2016 року ТОВ «ТД ІНВАР» товарів за МД №500060702/2016/009479 та імпорту товару за митними деклараціями, наданими Одеською митницею ДФС як джерело ціни - є різними. З урахуванням різних складових поставки товарів, різних періодів імпорту товарів (кон’юнктура ціни на які не є стабільною), умовами поставки, різних виробників та т.і., їх ціна не може бути однаковою, з чим погоджується колегія суддів.

Крім того, митний орган Рішенням про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000090/2 від 28.07.2016 року визначив митну вартість товарів з розрахунку: по товару №2 «затвори поворотні, засувка з чавуна» - 1,81 доларів США за кг нетто; по товару №4 «Фланці» - 0,99 дол. США за кг нетто, хоча, за матеріалами справи, кожен товар має свою вартість, розраховану за штуку.

Відповідно до приписів розділу 5 «Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», затверджених 13.07.2012 року наказом Державної митної служба України №362, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовуються такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від Держмитслужби України, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити митних органів та/або Держмитслужби України; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між Держмитслужби України та асоціаціями, спілками та іншими об'єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація, отримана в мережі Інтернет (офіційні сайти виробників товарів, прайс-листи Інтернет-магазинів тощо).

Апелянтом не надано а ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції доказів вивчення всіх можливих джерел інформації, передбачених Розділом 5 «Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» при прийнятті Рішення про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000090/2 від 28.07.2016 року, визначенні ціни імпортованого позивачем товару (сировини).

А відтак митним органом не доведено підстав надання переваг одним джерелам цінової інформації перед іншими.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч.2 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов’язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 Митного кодексу України).

Згідно з ч.3 ст.58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Апелянтом не доведено, що використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов’язковою при її обчисленні, відповідно до приписів ч.2 ст.58 Митного кодексу України, а тому в даному випадку у митного органу були відсутні підстави для переходу до другорядних методів визначення митної вартості товарів, як то передбачено п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.

З урахуванням вказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Одеською митницею ДФС не доведено наявність правових підстав для прийняття Рішення про коригування митної вартості товарів від 28.07.2016 року №500060702/2016/000090/2.

Доказів притягнення декларанта чи перевізника товару до відповідальності за ст.483 Митного кодексу України за надання неправдивих відомостей для визначення митної вартості товару Одеською митницею ДФС суду не надано та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Зазначена правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в постанові від 31.03.2015 року у справі №21-127а15.

Щодо прийняття Одеською митницею ДФС Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, колегіє суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.12 ст.264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз’яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову (п.7.2 Розділу VІІ Порядку №361).

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що митним органом не доведено наявність обґрунтованого сумніву щодо правильності задекларованої позивачем митної вартості товарів після отримання від позивача документів та необґрунтовано витребував у позивача додаткові документи. Крім того, відповідач, отримавши від декларанта документи, які підтверджують правильність задекларованої митної вартості товару за основним методом, здійснив з порушенням норм права застосування другорядних методів. Натомість, позивачем доведено обґрунтованість визначення митної вартості товару за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції)) та безпідставність застосування відповідачем резервного методу.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року у справі №808/3522/16 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року у справі №808/3522/16 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п’ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак