Справа № 815/2119/17
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2119/17
УХВАЛА

10 квітня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М., вивчивши матеріали адміністративного позову Підприємства «ТИРАС» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання дій незаконними, скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Підприємства «ТИРАС» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання дій незаконними, скасування податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши заяву, суд дійшов висновку, що вона належить до залишення без руху з наступних підстав.

В адміністративному позові позивач просить суд: визнати незаконними дії Головного Управління Державної фіскальної служби в Одеській області щодо прийняття податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 від 19.01.2017 року; скасувати податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 від 19.01.2017 року Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області.

При цьому, до поданого адміністративного позову позивач не надав податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 19.01.2017 року, яке він просить суд скасувати.

Також, суд встановив, що позивач до позовної заяви не надав її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, для відповідача.

Згідно з ч.2 ст.106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Відповідно до ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень.

Таким чином, суд вважає за необхідне надати копію позовної заяви та копії всіх документів, що приєднуються до неї, для відповідача, а також копію податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 19.01.2017 року.

Крім того, позивач до поданого адміністративного позову додав платіжне доручення № 393 від 07.04.2017 року про сплату судового збору у сумі 1600,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Одночасно з адміністративним позовом позивач звернувся до суду із заявою про надання відстрочки у сплаті судового збору. Своє клопотання позивач обґрунтовує тим, що сплата судового збору у розмірі 874618,28 грн. є надмірно великою сумою, на що коштів не вистачає.

Згідно з ч.2 ст.87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З урахуванням зазначених норм законів умовою зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат є незадовільний майновий (матеріальний) стан сторони, незалежно від того, чи є сторона фізичною особою чи юридичною.

Можливість оцінити майновий стан позивача у суду відсутня.

Суд зазначає, що подання адміністративного позову майнового характеру з великою до сплати сумою судового збору не є безумовною підставою для надання відстрочки у сплаті судового збору, оскільки ст.5 Закону України «Про судовий збір» чітко встановлює пільги щодо сплати судового збору.

Також, надання відстрочки у сплаті судового збору є правом суду, а не обовязком.

Крім того, невмотивоване звільнення від сплати судового збору, відстрочення та розстрочення у сплаті судового збору утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших субєктів звернення до суду за захистом.

Адже, відповідно до п.3 ч.1 ст.7 КАС України одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Таким чином, суд вважає, що відсутні встановлені законом підстави для надання відстрочки позивачу у сплаті судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою встановлюється ставка судового збору у сумі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою встановлюється ставка судового збору у сумі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру; у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01.01.2017 року розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600,00 грн.

Таким чином, оскільки позивач до поданого адміністративного позову не додав податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 19.01.2017 року, яке він просить суд скасувати, що унеможливлює визначення ціни позову, то суд вважає за необхідне позивачу доплатити судовий збір відповідно до позовних вимог. Зазначений документ про сплату судового збору також надати до суду.

Згідно з ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

За таких обставин позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.87, 88, 106, 107, 108, 160, 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання позивача про надання відстрочки у сплаті судового збору.

2. Залишити позовну заяву без руху.

3. Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви 5 днів з моменту отримання копії даної ухвали позивачем. В іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачеві.

4. Копію ухвали невідкладно направити позивачеві.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.185, 186 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.254 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко