Справа № 806/2885/16
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Романченко Є.Ю.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"05" квітня 2017 р. Справа № 806/2885/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

третьої особи та його представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "07" лютого 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та зобов'язання надати інформацію ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 р. позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії (бездіяльність) Головного управління Національної поліції в Житомирській області в частині ненадання повної інформації за запитом ОСОБА_4 від 21.11.2016 року.

Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Житомирській області надати ОСОБА_4 повну інформацію на запит від 21.11.16 р., а саме відомості про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік працівника Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3, за виключенням відомостей щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання та реєстрації декларанта.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Апелянт в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що 21 листопада 2016 року ОСОБА_4 сформовано та направлено до розпорядника інформації - Головного управління Національної поліції в Житомирській області запит на отримання публічної інформації, адресований начальнику Управління Печененку В.П. У вказаному запиті ОСОБА_4 просив надати копію засвідчених печаткою та посадовою особою відомостей про доходи, майно, витрати (засвідчену копію декларації з дозволеними відомостями) співробітника ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 Зазначений запит отримано відповідачем 30 листопада 2016 року та зареєстровано за номером 563зд.

В подальшому, листом від 01 грудня 2016 року № 1156/18/01-2016 Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області повідомлено ОСОБА_4, що його запит розглянуто та проінформовано про те, що листом від 17.11.2016 № 1113/18/01-2016 йому направлено декларацію з дозволеними відомостями співробітника поліції ОСОБА_3 Одночасно вказано, що оригінал декларації з дозволеними відомостями оприлюднений на офіційному сайті (https://public.nazk.gov.ua) до якого є вільний доступ та яка знаходиться у володінні Національного агентства з питань запобігання корупції.

Вказаний лист від 01 грудня 2016 року № 1156/18/01-2016 направлено на адресу запитувача 02 грудня 2016 року.

Вважаючи свої права на отримання повної інформації на свій запит порушеними, ОСОБА_4 звернувся до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що повної інформації за запитом ОСОБА_4 від 21.11.16 Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області у відповіді від 01.12.16 фактично надано не було. Однак, позовні вимоги в частині надання засвідчених печаткою та посадовою особою відповідача шляхом надання засвідченої копії документів задоволенню не підлягають, оскільки Закон України "Про доступ до публічної інформації" не вимагає від розпорядника завіряти копії документа, що надаються у відповідь на інформаційний запит.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

В силу положень частини першої статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" (у редакції, чинній на момент виникнення спору, далі - Закон), публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

У відповідності до статті 4 Закону, доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Як зазначено в пункті 2 частини 1 статті 5 Закону доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно зі пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону, розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Випадки в яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту наведено у частині першій статті 22 Закону.

В силу приписів указаної норми, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Виходячи з аналізу вказаних норм, суд першої інстанції вірно вказав, що приписи Закону не містять окремого порядку чи дозволу не розглядати розпорядником інформації повторні запити на інформацію до одного і того ж органу від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо за результатами розгляду першого або попереднього запиту надано повну відповідь.

Відтак, розпорядник інформації має надавати відповідь, з додержанням вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації", на кожен запит запитувача незалежно від того чи попередньо надавалася ідентична чи схожа інформація.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 01.12.16 № 1156/18/01-2016 Головне управління Національної поліції в Житомирській області на запит на отримання публічної інформації ОСОБА_4 повідомило, що листом від 17.11.2016 № 1113/18/01-2016 йому направлено декларацію з дозволеними відомостями співробітника поліції ОСОБА_3

Як з'ясовано судом, листом від 17.11.2016 № 1113/18/01-2016 відповідач направив ОСОБА_4 копію декларації з дозволеними відомостями на 4-х аркушах на виконання судових рішень в справі № 806/1458/16.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у розумінні вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" повної інформації за запитом позивача від 21.11.16 Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області у відповіді від 01.12.16 фактично надано не було.

Суд правильно вказав, що відповідно до частини другої статті 22 Закону, відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Таким чином, ненадання запитувачу інформації з тієї підстави, що оригінал декларації з дозволеними відомостями оприлюднений на офіційному сайті (https://public.nazk.gov.ua) до якого є вільний доступ та яка знаходиться у володінні Національного агентства з питань запобігання корупції є порушенням вимог Закону.

Щодо необхідності надання Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області відомостей про доходи, майно, витрати (засвідчену копію декларації з дозволеними відомостями) співробітника поліції ОСОБА_3 за 2015 рік, то суд першої інстанції вірно послався на те, що публічна інформація є відкритою (частина друга статті 1 зазначеного Закону). Виняток становить інформація з обмеженим доступом, яка поділяється на конфіденційну, таємну та службову інформацію (ч. 1 ст. 6 Закону).

Статтею 6 Закону визначено критерії обмеження доступу до публічної інформації.

Згідно зі ч. 6 ст. 6 Закону, не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону.

Відповідно до підпункту "з" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", суб'єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема поліцейські.

Згідно зі пунктом 2 розділу ХІІІ Закону України "Про запобігання корупції", до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб'єкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції". Зазначені декларації підлягають оприлюдненню в порядку, встановленому Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

В силу приписів частини 1 статті 12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" декларація за звітний 2015 рік заповнювалася і подавалася особами, зазначеними у пункті 1 і підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», (у тому числі поліцейськими) за місцем роботи до відділу кадрів.

Абзацом четвертим частини першої статті 47 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що зазначені у декларації відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання, дати народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації (крім області, району, населеного пункту, де знаходиться об'єкт), є інформацією з обмеженим доступом та не підлягають відображенню у відкритому доступі.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції правильно зазначив, що інформація, яка міститься в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 Закону України "Про запобігання корупції", не є конфіденційною інформацією.

Також, вказане відповідає роз'ясненню Пленуму Вищого адміністративного суду України, викладеному у п. 5.9 постанови від 29 вересня 2016 року № 10 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації".

Таким чином, відомості про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру працівника Головного управління Національної поліції в Житомирській області (Управління МВС України в Житомирській області) ОСОБА_3 за 2015 рік не є інформацією з обмеженим доступом. Така інформація була подана поліцейським до відділу кадрів за місцем роботи, відтак саме відповідач є розпорядником визначеної інформації.

Відтак, суд вірно визнав безпідставними доводи представника відповідача про те, що розпорядником запитуваної позивачем інформації є Національне агентство з питань запобігання корупції, а не Головне управління Національної поліції в Житомирській області є безпідставними.

Водночас, частиною 7 статті 6 Закону визначено, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Вірно суд зазначив і про те, що сама по собі декларація працівника поліції надана бути не може, оскільки вона, крім відкритої інформації декларанта, також містить інформацію з обмеженим доступом, а саме відомості зазначені в абзаці четвертому частини першої статті 47 Закону України "Про запобігання корупції".

Належною формою надання відповіді на запит про надання публічної інформації в даному випадку є надання інформації щодо поліцейського, яка міститься в його декларації, крім тієї, що зазначена в абзаці 4 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про запобігання корупції".

Подібна думка неодноразово була викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України, зокрема від 09 листопада 2016 року та 23 січня 2017 року (справи №№ 806/602/16, 814/326/16 відповідно), та узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, наведеною в постановах від 21 червня та 08 листопада 2016 року (справи № 826/14553/13-а і № 299/14553/13-а відповідно).

В той самий час, суд вірно зазначив, що безпідставними є посилання позивача та його представника, що відомості про доходи, майно, витрати мають бути засвідчені печаткою та посадовою особою відповідача шляхом надання засвідченої копії декларації з дозволеними відомостями співробітника поліції ОСОБА_3, оскільки положення Закону України "Про доступ до публічної інформації" не вимагають від розпорядника завіряти копії документа, що надаються у відповідь на інформаційний запит.

Втім, розпорядник інформації зобов'язаний надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Аналогічного висновку дійшов Пленуму Вищого адміністративного суду України в постанові від 29 вересня 2016 року № 10 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації" (п. 10.2).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з метою реалізації права позивача на доступ до публічної інформації, потрібно визнати неправомірними дії (бездіяльність) Головного управління Національної поліції в Житомирській області в частині ненадання повної інформації за запитом ОСОБА_4 від 21.11.2016 та зобов'язати відповідача надати ОСОБА_4 повну інформацію на запит від 21.11.16, а саме відомості про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік працівника Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3, за виключенням відомостей щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання та реєстрації декларанта та осіб щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Суд належним чином дослідив представлені докази, з'ясував обставини справи, надав їм відповідну правову оцінку та зробив обґрунтований висновок про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні. У доводах апеляційної скарги відсутнє належне обгрунтування підстав для скасування постанови, а наведені доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "07" лютого 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "07" квітня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_3

ОСОБА_6-представник позивача, АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Національної поліції в Житомирській області вул.Старий Бульвар,5/37,м.Житомир,10008

4-третій особі: ОСОБА_3 - АДРЕСА_2