Справа № 337/1016/17
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Чалої Т.П.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа - Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 13.03.2017р. поліцейським ОСОБА_2 винесена постанова серія АР №050464 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн. за те, що він нібито рухався з непрацюючою лівою фарою ближнього світла. Вважає, що дана постанови винесена неправомірно, оскільки перед початком руху він перевір технічний стан свого автомобіля та переконався у справності всіх компонентів, у тому числі у справності фар. Можливо ліва фара в режимі ближнього світла перестала працювати в дорозі і він не міг це побачити, оскільки рухався в темний час доби по освітленій місцевості. Зупинивши його, поліцейський не надав йому можливості усунути несправність на місці. Вважає, що такі події виключають наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Просить визнати недійсною та скасувати постанову поліцейського серія АР №050464 від 13.03.2017р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково суду пояснив, що в цей день та час його дійсно було зупинено два рази одним і тим же поліцейським патрулем. В перший раз, зупинившись, на вимогу поліцейських він перевірив роботу фар в ближньому режимі, включив їх і працювали обидві фари. Поліцейські пересвідчились в цьому та він продовжив рух. Необхідності приймати інші заходи для забезпечення належного технічного стану автомобіля у нього в такому випадку не виникало. Через декілька метрів поліцейські знову зупинили його з тих же підстав - не працювала ліва фара в режимі ближнього світла. Він повідомив, що можливо така несправність сталась під час руху і він не міг її бачити, але поліцейський відразу став складати постанову і не брав до уваги його зауваження. Але він наполягав на тому, що він має можливість усунути несправність і продовжити рух, що звільняє його від відповідальності. Той факт, що лампа у нього дійсно перегоріла, підтверджуються тим, що 15.03.2017р. він здійснив її заміну на СТО. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, він здійснював патрулювання в зазначеному районі і на пр.Інженера Преображенського в м.Запоріжжі, виявив факт порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «KIA CEED», державний номера АР 7515 ВЕ, як потім зясувалось ОСОБА_1, оскільки він в порушення п.31.4.3(в) ПДР рухався з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла. За дане правопорушення відносно ОСОБА_1 ним була винесена постанова про накладання адміністративного стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн. Події фіксувались на нагрудну камеру, відеозапис наданий суду і є належним, допустимим доказом, який повністю спростовує доводи позивача. Також пояснив, що в зазначений день та час вони двічі зупиняли водія ОСОБА_1 у звязку щ тим, що він рухався з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла. Зупинивши його вперше, вони запропонували водію включити-виключити фари, що він і зробив, фари увімкнулись обидві. Але відразу він не зрозумів, що водій включив фари в режимі дальнього світла, спеціально намагаючись ввести їх в оману. Після того, як вони розїхались і водій продовжив рух, вони знов побачили, що в цьому автомобілі не горить ліва фара ближнього світла. У звязку з цим вони вдруге зупинили цей автомобіль і тоді водій визнав, що лампа дійсно не горить, але жодних дій з метою усунення цієї несправності на місці зупинки (заміна лівої фари на праву) водій не вчинив, почав суперечитися, виказувати свою незгоду з діями поліцейських. Вважає, що винесена ним постанова є законною, підстав для її скасування немає. Просить в позові відмовити.

Представник третьої особи - УПП м.Запоріжжя ДПП ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що під час винесення постанови поліцейський діяв відповідно до Закону, ніяких порушень в його діях не було, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який є доказом у даній справі. Доводи позивача є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах закону. Просить в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, відтворивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню за таких підстав.

Суд встановив, що постановою інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 АР №050464 від 13.03.2017р. ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн. за те, що 13.03.2017р. в 20.15год. в м.Запоріжжя по пр.Інженера Преображенського, керуючи автомобілем «KIA CEED», державний номера АР 7515 ВЕ, в порушення п.31.4.3(в) ПДР рухався з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Ч.1 ст.121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, в т.ч. за керування транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Згідно з п.1.1. ПДР вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п.1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій, зокрема, зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (пп.а,б п.2.3 ПДР).

Згідно з п.31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до пп.в п.31.4.3 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей зовнішніх світлових приладів: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Відповідно п.31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до пп. б п.31.6 ПДР забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КупАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконаннями правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розглядісправи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини даної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про законність дій відповідача щодо притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн. і безпідставність позовних вимог ОСОБА_1

При цьому, суд виходить з того, що позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, через те, що він не порушував ПДР, виїжджаючи з місяця роботи він перевірив справність свого автомобіля, в тому числі і справність лівої фари, та вважає, що ліва фара у режимі ближнього світла перестала працювати вже в дорозі, тому він мав можливість усунути цю несправність на місці зупинки.

Суд не погоджується з цими доводами позивача ОСОБА_1, оскільки вони обєктивно спростовуються поясненнями сторін в судовому засіданні та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який наданий суду відповідачем, і був повністю відтворений під час судового засідання.

Так, з аналізу зазначених доказів судом достовірно встановлено, що водій ОСОБА_1 в зазначений день та час, керуючи транспортним засобом по пр..Інженера Преображенського м.Запоріжжя, був двічі зупинений поліцейським ОСОБА_2 та його напарником у звязку з виявленням несправності лівої фари в режимі ближнього світла. При цьому, в перший раз перевіривши роботу фар і зясувавши на місці зупинки, що обидві фари увімкнулись, водій ОСОБА_1 продовжив рух. Але поліцейськими знову було виявлено, що ліва фара в режимі ближнього світла не горить, що в подальшому водій ОСОБА_1 визнав під час бесіди з поліцейськими.

Разом з тим, доказів тому, що вказана несправність виникла під час руху автомобіля і водій не мав можливості виявити її, суду не надано та судом не встановлено.

Крім того, суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що він діяв відповідно до п.31.5 ПДР, який дозволяв йому усунути несправності, що виникли під час руху, на місці зупинки і продовжити рух. Суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки жодних дій відповідно до цього правила водієм ОСОБА_1 в дійсності вчинено не було. Будучи вперше зупиненим поліцейськими у звязку з технічною несправністю лівої фари, водій включив світло в дальньому режимі, що підтверджується поясненнями відповідача ОСОБА_2, не довіряти яким у суду немає підстав, оскільки вони узгоджуються із встановленими судом обставинами - після продовження руху на автомобілі позивача ліва фара в режимі ближнього світла не горіла і після зупинення вдруге позивач визнав цей факт. Суд вважає, що така технічна несправність не могла виникнути в проміжок між першим та другим зупиненням (приблизно в межах 5 хвилин).

Тобто, позивач, достовірно знаючи про наявність у нього технічної несправності лівої фари, при цьому, будучи попередженим про це поліцейськими під час першого зупинення, не прийняв заходів для усунення технічних несправностей та забезпечення безпеки дорожнього руху, чим порушив вимоги п.2.3 ПДР, згідно з якими він як водій зобовязаним забезпечити технічно справний стан автомобіля, під час руху бути уважним і стежити за технічним станом, своєчасно приймати заходи для усунення технічних несправностей транспортного засобу.

Таких дій позивач реально не вчинив і після зупинення вдруге, лише посилався під час спілкування з поліцейськими на те, що він має право усунути технічну несправність на місці і продовжити рух.

Надана позивачем суду копія заказу-наряду №372 від 15.03.2017р. лише підтверджує той факт, що в автомобілі позивача виникла технічна несправність лівої фари, яка не була усунена ним на місці зупинки, хоча він мав таку можливість (можливо було поміняти місцями праву та ліву фари).

Суд вважає, що вказані обставини свідчать про наявність в діях водія ОСОБА_1 подій та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, оскільки він допустив умисне порушення Правил дорожнього руху, а саме керував транспортним засобом з непрацюючою в режимі ближнього світла лампою лівої фари.

Доводи позивача про відсутність з його боку порушення Правил дорожнього руху є результатом субєктивної оцінки фактичних обставин події і тлумачення Правил дорожнього руху. Такі доводи не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Суд враховує, що позивач, заперечуючи проти порушення ним Правил дорожнього руху, не надав суду жодних належних та допустимих доказів, як того вимагає ч.1 ст.71 КАС України. В той час, як відповідачем на підставі ч.2 ст.71 КАС України належним чином доведено правомірність винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Зокрема, при постановленні даного судового рішення суд приймає за основу як належний та допустимий доказ відеозапис подій з нагрудної камери поліцейського. Виходячи із фактичних обставин подій, які зафіксовані на зазначеному відеозаписі, в т.ч. поведінки та пояснень ОСОБА_1 безпосередньо на місці події, пояснень сторін в судовому засіданні, у суду не виникає сумнівів в достовірності та обєктивності даного відеозапису. Суд вважає, що даний відеозапис в достатній мірі підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, оцінивши фактичні обставини справи та докази, що їх підтверджують, суд вважає доведеним факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а саме керування транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла.

Отже, на момент прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у відповідача були усі підстави вважати, що 13.03.2017р. ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, а саме керування транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла; що ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Обставини, за яких виключалась адміністративна відповідальність були відсутні. Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн. було накладено в межах санкції ч.1 ст.121 КУпАП. Підстав вважати, що таке стягнення не відповідає вимогам ст.33 КУпАП, немає.

Суд вважає, що відповідач при винесенні постанови щодо позивача дотримався вимог ст.245,251,252,280 КУпАП, відповідно до яких провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, орган, уповноважений на прийняття рішення про накладання адміністративного стягнення, зобовязаний прийняти законне, справедливе і обґрунтоване рішення в результаті всебічного, повного і обєктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності, оцінки належних та допустимих доказів. Тобто відповідач діяв в межах повноважень, у спосіб та в порядку, що визначені Конституцією та законами України, підстав вважати винесену ним постанову протиправною і такою, що підлягає скасуванню, у суду немає.

Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.7,9,121,245,251,252,258,280,283 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., ст.2,8,9,11,14,159-162,171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа - Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 10.04.2017р.

Суддя Н.А.Мурашова

05.04.2017