Справа № 215/3719/16-а
Суддя: Квятковський Я. А.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/3719/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі:головуючого судді Квятковського Я.А.

за участю секретаря Пасько М.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 2 батальйону управління патрульної поліції у місті Кривий Ріг департаменту патрульної поліції Чернявського Олександра Андрійовича про визнання дій неправомірними і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 30.08.2016 звернувся до суду з позовом, згідно якого просить визнати дії протиправними і скасувати постанову серії ПС2 №752800 від 23.08.2017 інспектора управління патрульної поліції у місті Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції Чернявського Олександра Андрійовича, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП .

Вимоги обґрунтовані тим, що 23.08.2016 р. о 16:50 год. позивач керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. В.Великого в м.Кривому Розі. Після зупинки автомобіля для стоянки, до його підійшов працівник поліції та склав протокол за ст.. 122 ч. 1 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 225 грн., та пояснив що він порушив ПДР п.15.9.Позивач з діями і рішенням інспектора не погоджується, оскільки не було надано жодних доказів його вини та він не здійснював зупинки, а пропускав транспортні засоби, що заважали йому завершити маневр на основну вулицю.

Позивач у судове засідання з'явився на позовних вимогах наполягає, просить скасувати постанову серії ПС2 №752800.

Відповідач, будучи повідомлений належним чином, в судове засідання не з»явився. 23.01.2017 в судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення, згідно яких вказав, що діяв в межах і спосіб, визначений законами, факт порушення підтверджується відеозаписом з поліцейської бодікамери. При розгляді справи було розяснено права і обовязки ОСОБА_1, відібрано в нього письмові пояснення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що знаходилась в автомобілі позивача. ОСОБА_1 в той час не паркувався, а здійснював маневр, не вимикаючи двигун, оскільки спочатку тролейбус а потім автомобіль патрульної поліції заблокував проїзд, в зв'язку із чим позивач був вимушений зупинитися та від'їхати назад.

Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні показав, що був свідком намагання ОСОБА_1 припаркувати свій автомобіль через інтенсивний автомобілепотік.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.08.2016 року 2 роти 2 батальйону управління патрульної поліції у місті Кривий Ріг департаменту патрульної поліції Чернявського Олександра Андрійовича,була винесена постанова серії ПС № 752800, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн.

Згідно з даною постановою 23.08.2016 р. о 16:40 год. в м.Кривому Розі, по вул. В.Великого, 14А ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, порушив правила зупинки транспортного засобу у місці ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території, чим порушив вимоги п. 15.9 Правил дорожнього руху (а.с.4).

Згідно п.15.9 ПДР України, зупинка забороняється - ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

У п.1.10 ПДР України зазначено, що зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо)

Відповідно до п.10.2 ПДР України виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Згідно до ч.1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

При відтворенні в судовому засіданні відеофіксації, здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення, за яке на позивача накладено адміністративне стягнення за ч.1 статті 122 КУпАП, не вбачається факту фіксування працівником патрульної поліції зупинки транспортного засобу позивачем. Відеофіксація містить рух назад транспортного засобу позивача і в основному спілкування останнього з працівниками поліції після зупинки транспортного засобу та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, а.с.42.

Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_1

Крім того, надані до суду відповідачем інші матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 (а.с.41) також не містять доказів порушення останнім вимог п. 15.9 Правил дорожнього руху.

Частиною 1 статті 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідач зазначеного обов'язку не виконав та не надав до суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, склад якого передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до закріпленого в статті 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення доадміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, незважаючи на заперечення вини ОСОБА_1 при винесенні оскаржуваного рішення інспектором патрульної поліції не зібрано достатніх доказів, не перевірено наявність події і складу правопорушення, не з'ясовано всіх обставин справи та не надано їм належну оцінку.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем в судовому засіданні не доведено правомірність і законність постанови по справі про адміністративне правопорушення. Тому позов слід задоволити і визнати протиправною та скасувати вищезазначену постанову інспектора патрульної поліції Чернявського О.А.

Інші позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності охоплює та забезпечує судовий захист прав та інтересів позивача у спірних відносинах.

Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави в порядку ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 71, 128, 159-163, 171-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 2 роти 2 батальйону управління патрульної поліції у місті Кривий Ріг департаменту патрульної поліції Чернявського Олександра Андрійовичавід 23 серпня 2016 року серії ПС2 №752800 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок Держави.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: