Справа № 214/402/17
Суддя: Євтушенко О. І.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/402/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 березня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Бєлікової О.А.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом 19.01.2017 року та просив суд: визнати протиправними дії інспектора роти №2 батальйону №3 УПП у м. Кривому Розі ДПП ОСОБА_2 щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №726319 від 03.01.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення; скасувати оскаржувану ним постанову.

В обґрунтування предявлених вимог вказав, що 03.01.2017 року він керував автомобілем НОМЕР_1, по автодорозі перпендикулярно пр-т. 200-річчя ОСОБА_3 в м. Кривому Розі. Підїжджаючи до перехрестя, він побачив пріоритетний дорожній знак 2.1 ПДР України дати або поступитись дорогою. Впевнившись у відсутності руху інших транспортних засобів, які б заважали йому виконати маневр, він перетнув дорожню розмітку у вигляді переривчастої лінії від суцільної з метою заїзду на територію АЗС, яка дозволяє поворот прямо або ліворуч. Дорожнього знаку, який би забороняв водієві виконувати маневр на даній ділянці дороги був відсутній, тоді як наявний знак інформував щодо заборони руху ліворуч. Однак після проїзду перехрестя його зупинив інспектор ПП ОСОБА_2, посилаючись на допущення ним порушення п.1.3.42 ПДР України, а саме під час здійснення повороту ліворуч він начебто перетнув подвійну дорожню горизонтальну лінію суцільної розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Виносячи постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, інспектор ПП не врахував його доводів стосовно недопущення будь-яких порушень ПДР України, не зясував всіх обставин справи згідно ст.280 КУпАП, не встановив доказів, які б свідчили про дійсність допущення ним порушень ПДР України, а також акцентував увагу, що інспектор не склав протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідач інспектор ПП ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, згідно клопотання просив справу розглянути за його відсутності, предявлені ОСОБА_1 вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити з огляду на їх безпідставність. Згідно позиції, вкладеної в письмових запереченнях проти позову (а.с.14-18), вказав, що 03.01.2017 року під здійснення патрулювання він помітив автомобіль марки ВАЗ 21011, р/нАЕ0858ЕО, водій якого перетнув подвійну суцільну дорожню розмітку 1.3 та був зупинений ним у звязку з допущенням порушення ПДР України. Повідомивши про причину зупинки, він відрекомендувався, попрохав водія предявити на перевірку документи на автомобіль на водійське посвідчення. Переконавшись у виконанні вимог ст.278 КУпАП, він перейшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Вважає, що винесена ним постанова є законною, оскільки під час розгляду справи він врахував всі наявні докази, надавши їм оцінку, пояснення правопорушника. Жодних перешкод в реалізації ним прав він не чинив, будь-яких клопотань від ОСОБА_1 не надходило. Крім того, зазначив, що під час розгляду справи позивач сам підтвердив факт перетину ним подвійної суцільної дорожньої розмітки 1.3, а обставини вчинення ним правопорушення підтверджуються наданим ним відеозаписом з боді-камери. Зауважив, що доводи позивача стосовно необхідності складення протоколу про адміністративне правопорушення, є необґрунтованими, оскільки положеннями ст.258 КУпАП не передбачено обовязковість складання такого протоколу під час розгляду поліцейськими справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Вважаючи, що під час винесення оскаржуваної позивачем постанови він діяв в межах правового кола і не порушував вимог процесуального права, просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, приходить до висновку про обґрунтованість предявлених вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

03.01.2017 року інспектором роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Дніпропетровської області ОСОБА_2 винесено постанову серії АР №726319 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. в дохід держави (а.с.4).

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 03.01.2017 року о 16.05 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом на автодорозі по пр-т. 200-річчя ОСОБА_3 біля буд.№30, здійснив поворот ліворуч, перетнувши подвійну дорожню горизонтальну лінію суцільну розмітку, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.1.3.92 ПДР України.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором Іонкіним Е.С. як уповноваженою посадовою особою органу поліції.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.6 ст.121 КУпАП в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, з огляду на скорочений порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд яких здійснюється на місці вчинення правопорушення, під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням. За даних обставин доводи позивача в цій частині суд залишає поза увагою.

Також суд оцінює критично посилання відповідача щодо дійсності та розясненням ним ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, а відтак недоведеність його посилань на обмеження прав позивача, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому оглядом відеозапису з боді-камери встановлено, що процесуальні права позивачеві інспектор розясняв після складення постанови та в ході розпитування позивачем порядку її отримання, оскарження, що відповідно до вимог ст.279 КУпАП є істотним порушенням процесуального порядку розгляду справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до п.34 ПДР України, дорожня горизонтальна розмітка 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху. Лінію 1.3 перетинати забороняється.

Як визначено ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі.

Вважаючи правомірною постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, інспектор Іонкін Е.С. посилався на дійсність допущення ОСОБА_1 порушення дорожньої розмітки 1.3 ПДР України, що він підтверджував відеозаписом.

При цьому, виносячи постанову, в частині викладу суті правопорушення відповідач зазначив, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, здійснив поворот ліворуч, перетнувши подвійну дорожню горизонтальну лінію суцільну розмітку, що поділяє транспорті потоки протилежних напрямів, порушивши п.1.3.92 ПДР України, в той час як положення діючих ПДР України такого пункту не містять, а інкриміноване ОСОБА_1 порушення стосується перетину горизонтальної розмітки, натомість конкретно якої саме на ділянці дороги по пр-ту 200-річчя ОСОБА_3 в м. Кривому Розі (вузької суцільної 1.1, широкої суцільної 1.2 або 1.3) з урахуванням кількості смуг руху, відповідачем не зазначено.

Разом з тим, оглядом відеозапису з боді-камери на диску DVD-R (а.с.19) не встановлено будь-яких порушень з боку ОСОБА_1 вимог ПДР України, оскільки сам факт інкримінованого йому порушення на відео не зафіксований. Доказів тому, що він дійсно допустив перетин подвійної суцільної горизонтальної розмітки 1.3 та виконував поворот вліво суду не надано.

За даних обставин суд приймає до уваги доводи позивача стосовно того, що рухаючись на перехресті перпендикулярно пр-ту 200-річчя ОСОБА_3 в м. Кривому Розі, на виконання наявного на перехресті дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» у взаємоузгодженні зі знаком 2.4 «Кінець головної дороги» (в підтвердження чому надано фото, а.с.8), впевнившись у відсутності руху та безпечності здійснення маневру, він перетнув дорожню розмітку у вигляді переривчастої лінії від суцільності (що відповідно до вимог дорожньої розмітки 1.7 п.34 ПДР України дозволено з будь-якого боку), повернувши вправо для розвороту з метою заїзду на АЗС, на чому він акцентував увагу в ході судового розгляду.

Враховуючи відсутність на даній ділянці дороги знаків, які б забороняли виконання водієм маневру повороту вправо, а так само ненадання відповідачем жодних належних та допустимих доказів в порядку ч.2 ст.71 КАС України в спростування вказаних обставин і доведення правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а відтак і не доведення правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача та винесеної ним постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП. Свідки, які б підтвердили дійсність інкримінованого позивачеві порушення ПДР України, також відсутні.

Відповідно до ст.162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про, зокрема, визнання протиправними дій, рішень субєкта владних повноважень, скасування його рішення.

Крім того, ч.2 ст.162 КАС України визначено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод та інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Так, враховуючи характер спірних правовідносин та специфіку розгляду даної категорії справ, визначеної ст.171-2 КАС України, дотримуючись визначеного ст.9 КАС України принципу законності при вирішенні справи суд вправі застосовувати положенням КУпАП, зокрема ст.293 КУпАП, якою передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з рішень, зокрема, скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи сукупність обставин та доведеність протиправності дій інспектора ПП ОСОБА_2 щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №726319 від 03.01.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., недоведеність події вчинення позивачем правопорушення, суд приходить до висновку про обґрунтованість предявлених ним вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі. В той же час, в порядку ч.2 ст.11 КАС України з метою забезпечення повного захисту прав та інтересів позивача, з огляду на скасування оскаржуваної ним постанови суд вважає за необхідне справу закрити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі ст.94 КАС України, Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір» у звязку із задоволенням адміністративного позову» щодо звільнення від сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд вважає за необхідне судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.4-15, 17, 18, 70-72, 77, 79-80, 86, 94, 122, 158-163, 171-2, 185, 186, 254 КАС України, Рішенням КСУ № 3-рп/2015 від 08.04.2015 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №726319 від 03.01.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №726319 від 03.01.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а справу закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання її копії через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.186 КАС України.

Суддя О.І. Євтушенко