Справа № 207/1674/16-а
Суддя: Погребняк Т. Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 207/1674/16-а
№ 2-а/207/2/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Погребняк Т.Ю., при секретарі Білецькій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське (колишня назва - Дніпродзержинськ) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках Дніпропетровської обласної адміністрації, про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до Дніпропетровської обласної державної адміністрації Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках про зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить - "підвищити та перерахувати довідку №98 від 11.08.2015 року про заробітну плату з двох попередніх місяців з встановлення заробітної плати до пенсії за архівної довідки № Ш-2004/01-27 від 18.11.2013 року попереднього підприємства "Ада" де зазначений ОСОБА_1, як водій 3 класу до розміру заробітних плат за два попередніх місяців листопад 1984 року складає - 333,68 крб., грудень 1984 року складає - 402.96 крб. про визначення даних заробітної плати працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках, як за два попередніх місяці встановити судом за правильно: травень 1986 року складає - 333,68 крб., червень 1986 року складає - 402,96 крб., зобов'язати зробити перерахунок згідно класності водія. Зобов'язати Регіональну комісію з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження 1986-1990 роках, додати в графу (доплату за класність)за додаткового розрахунку як водій третього класу. Зобов'язати Регіональну комісію з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження 1986-1990 роках, зробити перерахунок та видати довідку про заробітну плату встановленого зразка за період перебування ОСОБА_1 в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до архівної довідки архівного управління м. Дніпродзержинська від 18.11.2013 року № Ш-2004/01-27 про заробітну плату за 1983-1986 роки, з підвищенням 8-ми годинної тарифної ставки, за місцем основної роботи попереднього підприємства "Ада", врахувати фактичну заробітну плату до розрахунків двох попередніх місяців листопад та грудень 1984 року, встановити за правильно заробітну плату травень 1986 рік складає розміру - 333,68 крб» та червень 1986 року складає розміру - 402.96 крб., збільшити тарифну ставку на 100%, 60% премії, з урахування двох вихідних днів, провести розрахунок як водій третього класу, встановити зону III до 5-ти кратного розміру. Здійснити примітку до Дніпродзержинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, пенсія по інвалідності ОСОБА_1 підлягає до зобов'язання перерахунку про зміну даних довідки №98 від 11.08.2015 року згідно Ухвали до виконання згідно Постанови Баглійського районного суду від 19 січня 2016 року." Позовні вимоги уточнені позвачем заявою від 03.01.2017 року і викладені у наступній редакції:

" зобов'язати відповідача зробити перерахунок та видати довідку про заробітну плату встановленого зразка за період перебування позивача у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1986 року відповідно до архівної довідки від 18.11.2013 року № Ш-2004/01-27 про заробітну плату за 1983-1986 роки з підвищенням 8-ми годинної тарифної ставки, за місцем основної роботи попереднього підприємства "АДА", врахувати фактичну заробітну плату до розрахунків двох попередніх місяців - листопад та грудень 1984 року, встановити заробітну плату травень 1986 рік - розмір 402,96 крб., збільшити тарифну ставку на 100%, 60% премії, з урахуванням двох вихідних днів, встановити зону 111 до 5-ти кратного розміру".

В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 17.01.2002 року перебуває на обліку Дніпродзержинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, пенсія встановлена по інвалідності ЧАЕС від 04.04.2008 року. Позивач звернувся до Дніпропетровської обласної адміністрації Регіональної комісії згідно з тим, що 01.01.2012 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 та Кабінет Міністрів України постановою від 26.09.2012 року № 886 "Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках". Пенсія постраждалих від Чорнобильської катастрофи призначається згідно Законів України, Закон о статусі №796-ХІІ, після об'єднання незалежності України Закон № 1058-15 в 1991 році та про дії Закону України № 1788-ХІІ від 5 листопада 1991 року до ст. 65. Постанови ЦК КПСС №524-156 від 07.05.1986 р. за № 153/10-43 від 07.05.1986 р. Дніпропетровською обласною державною Регіональною комісією з визначення даних заробітних плат в зоні відчуження в 1986-1990 роках, за рішенням суду від 16 грудня 2014 року було видано ОСОБА_1 довідку №98 від 11.08.2015 року згідно до зобов'язання рішення суду, за професією водій тарифна ставка 0,63 крб., нараховано з заробітних плат з двох попередніх місяців 119532 крб., та 162,88 крб.) до суми перерахунку пенсії за довідки №98 від 11.08.2015 року в розмірі - 26339 крб., з урахуванням коефіцієнта 4 відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7. Позивач про довідку №98 від 11.08.2015 року та на підставі відповіді Дніпродзержинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, що згідно перерахунку в суми розміру за довідки №98 від 11. 08. 2015 року показник заробітної плати до перерахунку пенсії, з урахуванням 100% підвищення тарифної ставки та 60% премії, повинен бути значно більшим чим - 26339 крб. що до показника архівної довідки №16/1711 від 06.08.2008 року заробітної плати, де значиться ОСОБА_1, як водій 3 класу у червні 1986 року, становить заробітна плата у розмірі - 271,50 крб., та лютий 1987 року - 275,25 крб. Позивач про зміну з двох попередніх місяців заробітних плат, з менш на більш вищі показники згідно на підставі розгляду цих показників, до перерахунку попередніх двох підряд місяців за правом вибору як місяць листопад та грудень 1984 року за архівної довідки № Ш-2004/01-27 від 18.11.2013 року, як встановлення середньоденної заробітної плати а саме: до встановлення за право є вислуга років позивача за трудової діяльності з 1980 року як військовозобов'язаний запасу В/Б з 03. 12. 1982 року взято на облік ОСОБА_1, вилучено 07.04.1994 році і прийнято на облік 15.04.1994 року до досягнення віку 30.03.2009 року як військовозобов'язаний, а на обліку в УПФУ з 17.01.2002 р. Позивач закінчивши професійне училище по спеціальності як тракторист- машиніст широкого профілю, що до стажу враховується 3 роки, влаштувався на підприємство як водій третього класу і був призвано в 1980 році до Збройних Сил, що згідно запису в трудовій книжці вже з п'яти річним роком стажу як водій третього класу віськовозобов'язаний в запасі, згідно Законів України позивач як про встановлення даних до вибору як водійський стаж про заробітну плату за спеціальності обов'язків з вислугою років про Збройні Сили захисту держави до Законів України, та про підвищення пенсійного рівня громадян з числа інвалідів війни як учасників ліквідації наслідків ЧАЕС, згідно норм та вислузі як 29 років (що зараз не звертають увагу з зв'язку підвищенням пенсійного віку), а саме вважається за правильно згідно Статті 65 № 1788-ХІІ від 5 листопада 1991 року: про збереження середньо-денної зарплати згідно права на вибір двох попередніх місяців, що згідно трудової діяльності позивача є вищі показники заробітної плати до норми як два підряд місяців згідно довідки від 18.11.2013 року № Ш-2004/01-27 за 1983-1986 роки Архівного Управління м. Дніпродзержинська, як до показника за архівної довідки № Ш-1980/01-27 від 07.11.2013 року про заробіток позивача як у червні 1986 року згідно дат і місяця як червень 1986 року про відрядження та додаткової архівної довідки № 16/1711 від 06.08.2008 року про заробітну плату заробітку на рівні червень 1986 рік становить розміру - 271,50 крб., та лютий 1987 рік - 275,25 крб., що значно вище, згідно архівної довідки № Ш- 2005/1/01-27 від 25.11.2013 року вказує на доводи, що позивачу виплачувалось в грудні 1992 році "Вислуга років за ЧАЕС" та грудні 1994 року "винагорода за вислугу років ЧАЕС" за трудової діяльності, як на право про визначення заробітних плат вибору про вислугу років позивача, до встановлення Регіональною комісією заробітних плат не менш такого розміру працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках. Видана довідка за рішенням суду від 16 грудня 2014 року з зобов'язання з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986- 1990 роках, за рішенням відображено за довідки N° Ш-2004/01-27 від 18.11.2013 року за місцем основної роботи менш фактичної заробітної плати як за два попередніх місяця з лютого і березня 1986 року у розмірах до травня - 195,32 крб. і червня - 162,88 крб. про показники виплаченої заробітних плат менш як повинно більш про заробіток на ЧАЕС 1986 - 1987 рік в розмірі визначених заробітних плат як не менш - 271,50 крб. Попередній суд також не розглядав на право встановлення вищих показників з двох попередніх місяців; позивач згідно обставин показників до позовної заяви заробітних плат з попередніх двох місяців, а саме: попередній суд встановив на право встановлення, розгляду показників з двох попередніх місяців як заробітних плат з архівної довідки № Ш-2004/01-27 від 18.11.2013 року попереднього підприємства "Ада" та за довідки N° Ш-1980/01-27 від 07.11.2013 року що згідно показнику як обставин має право не нижче рівня до заробітної плати в розмірі 271,50 крб., підставою вважається ця сума до визначення заробітних плат за два місяці до показників не менш як за червень 1986 рік - 271,50 крб., з врахуванням вислуги років за трудової діяльності до перерахунку пенсії з двох підряд місяців згідно як 1984 ріку місяць листопад - 333-68 крб. та місяць грудень - 402-96 крб. Як до збереженого середньо-денну заробітну плату за встановлення до обчислення як у розмірі до визначення у травні 1986 р. - 333,68 крб. у червні 1986 р. - 402,96 крб. Також за довідки № 98 від 11.08.2015 року позивачу відсутній показник з розрахунку додатку за класність водія як водій 3 класу. За роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, Регіональною комісією був зроблений перерахунок за рішенням суду від 16 грудня про заробітну плату встановленого зразка за період перебування ОСОБА_1 в зоні відчуження по ліквідації наслідків авари на Чорнобильській АЕС відповідно до архівної довідки архівного управління м. Дніпродзержинська від 18.11.2013 року № Ш-2004/01-27 про заробітну плату за 1983-1986 роки, з підвищенням 8-ми годинної тарифної ставки до розрахунків 2 місяців попереднього підприємства, збільшити тарифну ставку на 100%, 60% премії, з урахуванням двох вихідних днів, встановити зону III до 5-ти кратного розміру. В архівних довідках зазначений як ОСОБА_1 1962 р. н., водій - 3 (третього) класу підлягає до розрахунку класності у довідці №98.

Від відповідача надійшли письмові заперечення проти заявленого позову, які долучені до матеріалів справи. Із заперечень відповідача вбачається, що надання офіційних роз'яснень щодо застосування рішень Уряду про оплату праці належить до компетенції Міністерства соціальної політики України. Міністерством соціальної політики України було розроблено лист № 03-3/1652-018-2 від 13.04.2001 року «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАБС у 1986-1990 рр. осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища», яким і користувався відповідач при визначенні та обчисленні даних, які містяться у довідці, наданій позивачу.

А саме, п. 5 Листа «Оплата праці військовозобов'язаних запасу, призваних на військові збори, які у 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища».

Відповідно до Закону України "Про загальний військовий обов'язок" на час виконання обов'язків, пов'язаних з проходженням військових зборів, громадяни звільняються від роботи в установленому порядку. Чинність Кодексу законів про працю Української PСP на громадян, які проходять збори, не поширюється, в тому числі і щодо додаткової оплати за роботу у вихідні і святкові дні, нічні години (статті 72, 106, 107, 108), режиму робочого часу (статті 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57), початок і закінчення роботи (стаття 58), робота змінами (статті 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65). Особи, які проходять збори, дні відпочинку і святкові дні використовують за розпорядком, встановленим командуванням, яке проводить збори (постанова Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29 квітня 1968 р. N 108/12, пункт 7).

Таким чином, роз'яснення Держкомпраці СРСР від 15.09.86 р. N 0595 (лист Держкомпраці УРСР від 23.09.86 р. N 136 "Про порядок матеріального забезпечення призваних на військові збори військовозобов'язаних") не суперечить чинному законодавству, не встановлює нових правових норм і відповідає пункту 14 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. N 665-195, яким Держкомпраці СРСР доручено надавати роз'яснення про порядок застосування зазначеної постанови "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища".

Відповідно до чинного законодавства військовозобов'язаним запасу в період призову на військові збори оклади грошового утримання на посадах, які вони виконують в період зборів та по присвоєних військових званнях, не виплачуються. Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 р. N 1031 було поширено у військовозобов'язаних запасу, які в період призову на військові збори виконували роботи у зонах відчуження, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, порядок оплати праці передбачений для робітників і службовців. Оплата праці робітників і службовців, працівників підприємств, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією аварії на ЧАЕС, провадилась в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. N 964- у III, II, І зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах у порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7 (207с-86-п) (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. N 665-195 провадилась у III, II, І зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100% тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Про зазначений порядок оплати праці роз'яснено листом Держкомпраці УРСР та Укрпрофради від 08.01.87 р. N 05/2-25-2; 03-51-8. Відповідно до рішення Урядової комісії від 2 лютого 1987 р. N 351 термін "зона небезпеки" не застосовувався, оплата праці призваних на військові збори військовозобов'язаних запасу провадилась понад збережений середній заробіток: на різних ділянках проммайданчика ЧАЕС - в залежності від радіаційної обстановки з застосуванням показника кратності від 1 до 4; в населених пунктах Копачі, Прип'ять, Лельов (ГЇУСО, станція перевантаження) - у 2-кратному розмірі; на станції Янів - у 3-кратному розмірі; в решті населених пунктів, в тому числі і в м. Чорнобиль, - в 1-кратному розмірі; в інших випадках в межах 30-кілометрової зони оплата праці провадилась в одинарному розмірі при рівні випромінювання до 5-ти мр/год., у подвійному розмірі - при рівні випромінювання понад 5 мр/годину. Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 р. N 1497-378 (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 6 січня 1988 р. N 12-р) оплата праці військовозобов'язаних запасу, які в період призову на військові збори виконували роботи у зоні відчуження, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, провадилась у одинарному розмірі тарифної ставки (посадового окладу). І лише у виняткових випадках і на нетривалий термін, за рішенням начальника оперативної групи Цивільної оборони СРСР та за погодженням із Міністерством атомної енергетики СРСР, - у двократному розмірі понад збережений середній заробіток. Середній заробіток, із розрахунку якого провадилися виплати, передбачені Інструкцією, обчислювався із розрахунку останніх двох календарних місяців роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві, організації, установі менше двох місяців, обчислення провадилося із розрахунку середнього заробітку за фактично відпрацьований час. Робітникам і службовцям, для яких застосовувалася почасова оплата праці, яка не змінювалася по днях і місяцях (оклад або ставка без доплат і надбавок або з постійними надбавками і доплатами), за час протягом якого зберігається середній заробіток, розрахунок провадився із зазначеного заробітку. У випадку зміни заробітку розрахунок провадився в загальному порядку відповідно до постанови НКП СРСР від 02.04.30 р. "Про середній заробіток і оплату за неповний місяць" і Основних положень по обліку праці та заробітної плати у промисловості і будівництві, затверджених Держкомпраці СРСР, Мінфінансів СРСР і ЦСУ СРСР 27.04.73 року N 75-АБ/89/10-80 (v0_80400-73). Для тих працівників, заробіток яких змінювався помісячно (відрядна, акордна, почасово-преміальна оплата), середньоденний заробіток обчислювався з розрахунку фактичного заробітку за два останні календарні місяці роботи з 1-го по 1-ше число. Якщо працівник відбув у службове відрядження навіть в останній день місяця, цей місяць відповідно до чинного законодавства не береться до розрахунку середньомісячного заробітку. Якщо протягом останніх двох місяців працівник певний час хворів, перебував у відпустці, мав вимушений простій, то дні (години), коли він фактично не працював, і суми, виплачені йому за ці дні (години), повинні виключатися при розрахунку середньомісячного заробітку. При обчисленні середнього заробітку враховувалися: основна заробітна плата, надбавки, доплати, річна винагорода із фонду матеріального заохочення, оплата і доплата за надурочні роботи, якщо вони мали систематичний характер. Виробничі премії враховувалися при підрахунку середнього заробітку в тому разі, якщо вони входили в систему оплати праці на даному підприємстві, тобто не мали разового характеру і якщо вони виплачені за період, що не перевищує трьох місяців (за винятком виплат із фонду матеріального заохочення). Квартальна премія враховувалася у складі заробітку за кожний місяць у розмірі 1/3, а винагорода за загальні підсумки роботи підприємства - у розмірі 1/12 частини цієї винагороди, виплаченої за попередній рік. Премії та інші виплати, не нараховані працівнику своєчасно і виплачені у результаті трудового спору, враховувались у складі заробітку тих місяців, за які вони повинні були бути виплачені. Середньомісячна заробітна плата, що зберігалась за працівником за період службового відрядження за його основним місцем роботи, нараховувалась і виплачувалась відповідно до чинного законодавства за рахунок коштів підприємства. Служби соціального захисту населення мають право вимагати відповідні документи від підприємств і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх надання. Що стосується численних пропозицій про прийняття нового нормативного акта з питань оплати праці осіб, які приймали участь в роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, то нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність сторін.

Виходячи з вищезазначеного, комісією було надано позивачу довідку від 11.08.2015 р. №98. Щодо вимоги позивача збільшити на 100% середню заробітну плату - воно було враховано у довідці від 11.08.2015 р. № 98. Щодо вимоги позивача додати в графу (доплату за класність) за додаткового розрахунку як водій третього класу - згідно до Постанови ЦК КПСС, Совміна СРСР, ВЦСПС від 17.09,1986 № 11.15 «Щодо удосконалення організації заробітної плати та введенні нових тарифних ставок та посадових окладів робітникам виробничіх галузей народного господарства» - водіям вантажних та легкових автомобілів, автобусів виплачується щомісячна надбавка за класність у наступних розмірах: водіям 2-го класу -10% та водіям 1- го класу -25% встановленої тарифної ставки за відпрацьований у якості водія час. Також, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року встановлено, що з 19 травня 1986 року по 07 липня 1986 року позивач був у відрядженні і йому, відповідно, збережено середній заробіток, який має розраховуватися з урахуванням кількості днів та має становити за час відрядження за період з 19 травня 1986 року по 07 липня 1986 року, за травень 195 р. 32 к., за червень 162 р. 88 к., рахується за попереднім місцем роботи. Саме з цього і виходила комісія, роблячи розрахунки, які відображені у справці, що її було надано позивачу.

Відповідачем також подані письмові заперечення проти уточненого адміністративного позову відповідача, копія яких отримана позивачем у суді; вказані заперечення підтримані представником відповідача Криворучко І.І. у судовому засіданні в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 під час судового засідання підтримав уточнений позов, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві та уточненні до неї.

Суд, вивчивши матеріали позову, заперечення відповідача проти позову, вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач з 17.01.2002 року перебуває на обліку Дніпродзержинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, пенсія встановлена по інвалідності ЧАЕС від 04.04.2008 року. Застосування рішень Уряду про оплату праці належить до компетенції Міністерства соціальної політики України. Міністерством соціальної політики України було розроблено лист № 03-3/1652-018-2 від 13.04.2001 року «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАБС у 1986-1990 рр. осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища», яким і користувався відповідач при визначенні та обчисленні даних, які містяться у довідці, наданій позивачу. Зокрема, п. 5 Листа «Оплата праці військовозобов'язаних запасу, призваних на військові збори, які у 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища».

Відповідно до Закону України "Про загальний військовий обов'язок" на час виконання обов'язків, пов'язаних з проходженням військових зборів, громадяни звільняються від роботи в установленому порядку. Чинність Кодексу законів про працю Української PСP на громадян, які проходять збори, не поширюється, в тому числі і щодо додаткової оплати за роботу у вихідні і святкові дні, нічні години тощо. Особи, які проходять збори, дні відпочинку і святкові дні використовують за розпорядком, встановленим командуванням, яке проводить збори (постанова Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29 квітня 1968 р. N 108/12, пункт 7).

Роз'яснення Держкомпраці СРСР від 15.09.86 р. N 0595 (лист Держкомпраці УРСР від 23.09.86 р. N 136 "Про порядок матеріального забезпечення призваних на військові збори військовозобов'язаних") не суперечить чинному законодавству, не встановлює нових правових норм і відповідає пункту 14 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. N 665-195, яким Держкомпраці СРСР доручено надавати роз'яснення про порядок застосування зазначеної постанови "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища".

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 р. N 1031 було поширено у військовозобов'язаних запасу, які в період призову на військові збори виконували роботи у зонах відчуження, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, порядок оплати праці передбачений для робітників і службовців. Оплата праці робітників і службовців, працівників підприємств, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією аварії на ЧАЕС, провадилась в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. N 964- у III, II, І зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах у порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством. Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7 (207с-86-п) (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. N 665-195 провадилась у III, II, І зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100% тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Комісією було надано позивачу довідку від 11.08.2015 р. № 98 з урахуванням викладеного. Вимогу позивача збільшити на 100% середню заробітну плату її враховано у довідці від 11.08.2015 р. № 98. Згідно Інструкції "Про Порядок матеріального забезпечення громадян СРСР при призові на дійсну військову службу і проходження служби в запасі (п.4) затвердженої постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦСПС від 22.04.1982 року № 95/4-132 , за робітниками, службовцями, колгоспниками, призваними на збори, зберігався середній заробіток, який при проведенні виплат з його розрахунку, обчислювався із розрахунку двох останніх календарних місяців роботи на підприємстві. Для працівників, що пропрацювали менше двох місяців на даному підприємстві, обчислення здійснювалось із розрахунку середнього заробітку за фактично відпрацьований час.

Позивача було призвано на спеціальні військові збори, він брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 30-кілометровій зоні з 19 травня 1986 року по 07 червня 1986 року, таким чином середній заробіток повинен визначатись, виходячи з вказанихї вище норм, за квітень і березень 1986 року. Згідно довідки Архівного управління м. Дніпродзержинська від 07.11.2013 року у відомостях про нарахування заробітної плати Дніпродзержинське АТП "Сільгоспхімія" ОСОБА_1 , водію 3го класу, нарахувало за березень 1986 року 4,42 крб., за квітень 1986 року - 102, 63 крб. Згідно архувної довідки від 18.11.2013 року за попереднім місцем роботи позивача - ЗАТ "АДА" (раніше - Дніпродзержинська автобаза № 3) позивачеві нараховано - за січень 1986 року - 195, 32 крб., за лютий 1986 року - 162, 88 крб.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року встановлено, що з 19 травня 1986 року по 07 липня 1986 року позивач був у відрядженні і йому, відповідно, збережено середній заробіток, який має розраховуватися з урахуванням кількості днів та має становити за час відрядження за період з 19 травня 1986 року по 07 липня 1986 року, за травень 195 р. 32 к., за червень 162 р. 88 к., рахується за попереднім місцем роботи.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в

адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог.

На підставі п.10 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 19, 21, 46, 92, 116, 152 Конституції України, ст. ст. 2, 6, 8, 9, 11, 12, 71, 72, 158-163,167, 171, 186 КАСУ України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках Дніпропетровської обласної адміністрації, про зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити.

На підставі п.10 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" судовий збір з ОСОБА_1 не стягувати.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі в 10 денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя Погребняк Т.Ю.