Справа № 820/694/17
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 квітня 2017 р. № 820/694/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Старосєльцева О.В.,

при секретарі судового засідання - Цабеки К.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лозівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі державного виконавця Чеботарьової Юлії Олександрівни про визнання дій неправомірними, визнання незаконними та скасування постанов, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив: визнати дії державного виконавця Лозівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 неправомірними, та провести перевірку додержання державним виконавцем вимог чинного законодавства щодо вчинення виконавчих дій; визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження Лозівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 02.12.2015 р. №664/10, номер за ЄДРВП 49525910; визнати незаконними та скасувати постанови Лозівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про розшук від 10.12.2015р., арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.12.2015р., а саме автомобіля марки Suzuki Grand Vitara, колір чорний, рік випуску 2008, № кузову JSAJTD54V00271207, обєм двигуна: 1995 куб. см., тип пального:В, реєстраційний № АН2111EB; зобовязати відділ управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області - відкликати з реєстраційних органів повідомлення про розшук, арешт та заборону відчуження майна, на яке було накладено арешт.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що державним виконавцем порушено вимоги ст.ст. 5-8, 11, 12, 24, 25, 27, 30,31, 35, 55, 60, 82, 84, 85 Закону України Про виконавче провадження, оскільки державним виконавцем Чеботарьовою Ю.О. відкрито виконавче провадження за адресою не відомою позивачу, ані позивач, ані його майно ніколи не знаходилися за цією адресою. Винесені постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2015р., про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 02.12.2015 року, про розшук майна ОСОБА_1 від 10.12.2016 року були направлені за адресою, яка не відома позивачу, чим грубо порушено його права як боржника. Про існування вказаних постанов позивач дізнався лише 03.01.2017 року після затримки та арешту автомобіля.

В судове засідання засідання позивач не прибув, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач, Лозівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі державного виконавця Чеботарьової Юлії Олександрівни, до судового засідання не прибув, надав суду заперечення на адміністративний позов, в обґрунтування яких зазначив, що дії державного виконавця за виконавчим провадженням №49525910 вчинені у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2015 року винесена на підставі виконавчого напису нотаріуса №14814 виданого 29.10.2015 року. Оскільки до державного виконавця надійшли заяви від стягувача, ПАТ "Пумб", про накладення арешту на майно боржника та про його розшук, то керуючись ст.ст.40, 57 Закону України "Про виконавче провадження" були винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постанова про розшук майна боржника. Всі перелічені постанови були направлені боржнику за адресою, яка була вказана стягувачем у заяві про відкриття виконавчого провадження, простою кореспонденцією, у зв'язку з відсутністю належного фінансування.

Суд, повно виконавши процесуальний обов'язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Спірні правовідносини склались з приводу вчинення дій державного виконаця, а відтак при розв'язанні спору слід виходити з положень Закону України «Про виконавче провадження», згідно з ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (редакція чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Судом встановлено, що 24.11.2015 року Публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" звернувся до відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайнного управління юстиції Харківської області з заявою про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса в якій просив прийняти на примусове виконання виконавчий напис від 29.10.2015 року № 14814, та винести постанову про відкриття виконавчого провадження, стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" боргу 156 221, 37 грн. , з метою забезпечення виконання напису постановою про відкриття виконавчого провадження накласти арешт на все майно боржника в межах суми стягнення та оголосити заборону його відчуження. Звернути стягнення на авто: легковий універсал, марка: Suzuki Grand Vitara, колір чорний, рік випуску 2008, № кузову JSAJTD54V00271207, обєм двигуна: 1995 куб. см., тип пального: В, реєстраційний № АН2111EB.

Постановою від 02.12.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження №49525910 з виконання виконавчого напису №14814 від 29.10.2015 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про звернення стягнення на автомобіль типу: легковий універсал, марка: Suzuki Grand Vitara, колір чорний, рік випуску 2008, № кузову JSAJTD54V00271207, обєм двигуна: 1995 куб. см., тип пального: В, реєстраційний № АН2111EB, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Крім того державним виконавцем 02.12.2015 року винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а 10.12.2015 року винесена постанова про розшук майна ОСОБА_1

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що вище перелічені постанови державного виконавця направлені боржнику за адресою вказаною у заяві стягувача, а саме: Харківська область, м.Лозова, пер.Локомотивний,10.

Дослідивши тест виконавчого напису нотаріуса №14814 від 29.10.2015 року, який був підставою для відкриття виконавчого провадження, судом встановлено, що ОСОБА_1 (який народився 08 листопада 1974 року в м. Бакку Азербайджан, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Мар'їнським РВ УМВС України в Донецькій області 06.12.1999 року), зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1).

Отже, адреса стягувача -Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" зазначена: м.Київ, вул. Андріївська, 4; адреса боржника: Донецька область, місто Красногорівка, вул. Островського, будинок 61. Автомобіль на який звертається стягнення належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АНС № 200308, виданого ВРЕР м. Мар'їнки при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 27.06.2008 року.

Відповідно до частини 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяла до 05.10.2016) - виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця, виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинний на момент виникнення спірних правовідносин) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, законом прямо встановлено, що документи виконавчого провадження повинні надсилатися боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, в даному випадку у виконавчому написі нотаріуса, а не за адресою вказаною стягувачем.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_2, зареєстрований і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, у період з 31.08.1994 р. по 16.03.2010р. згідно паспорта та домової книги був зареєстрований і проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. З 16.03.2010 року по теперішній час проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 24.03.2016 року державним виконавцем Чеботарьовою Ю.О. Лозівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Харківській області при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса, для перевірки майнового стану був здійснений вихід за адресою вказаною у заяві стягувача: Харківська область, м.Лозова, пер.Локомотивний,10. За результатами здійсненого виходу встановлено відсутність мешканців будинку, про що складений акт від 24.03.2016 року.

Крім того, суду зазначає, що згідно з ч.5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинний на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

З наведеного випливає, що державний виконавець не має права вчиняти виконавчі дії на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця.

Відповідачем по справі не надано жодного доказу в обґрунтування підстав відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій Лозівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області за виконавчим документом у якому вказана адреса боржника: Донецька область, місто Красногорівка, вул. Островського, будинок 61. Автомобіль на який звертається стягнення належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АНС № 200308, виданого ВРЕР м. Мар'їнки при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 27.06.2008 року.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що виконавчі дії та винесені постанови у виконавчому провадження № 664/10 були проведені державним виконавцем в супереч вимог ч.1 ст.20, ч.1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження".

Що стосується посилання відповідача про не надіслання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення у зв'язку з незабезпеченням структурних підрозділів територіальних органів юстиції поштовими марками і конвертами, то суд з цього приводу зазначає, що посилання суб'єкта владних повноважень на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань судом не приймається до уваги, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх обов'язків.

Окрім того, судом встановлено, що рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 15.03.2017 року у цивільній справі №237/50/17 визнано виконавчий напис №14814 від 29.10.2015 року вчинений приватним нотаріусом ОСОБА_3, щодо звернення стягнення на автомобіль марки Suzuki Gгаnd Vitara, колір чорний, рік випуску 2008, № кузову ]SАJTD54V00271207, об'єм двигуна: 1995 куб.см., тип пального В, реєстраційний номер НОМЕР_3 на суму 156 221,37 грн., таким що не підлягає виконанню. Рішення суду оскаржено не було та набрало законної сили 28.03.2017 року.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір, суд відзначає, що згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності вчинених дій та прийнятих ним рішень.

З врахуванням вищевикладеного, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині: визнаня неправомірними дії державного виконавця Лозівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2015 р. ВП № 49525910; визнання незаконними та скасування постанови державного виконавця Лозівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2015 р. ВП № 49525910, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.12.2015 року ВП №49525910, про розшук майна боржника від 10.12.2015 року ВП № 49525910; зобов'язання Лозівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області вирішити питання про усунення наслідків спричинених постановою про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2015 р. ВП № 49525910, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.12.2015 року ВП №49525910, постановою про розшук майна боржника від 10.12.2015 року ВП № 49525910 підлягають задоволенню.

В іншій частині адміністративний позов задоволенню не підлягає, оскільки не обґрунтований та не доведений позивачем.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лозівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі державного виконавця Чеботарьової Юлії Олександрівни про визнання дій неправомірними, визнання незаконними та скасування постанов, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Лозівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2015 р. ВП № 49525910.

Визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Лозівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2015 р. ВП № 49525910, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.12.2015 року ВП №49525910, про розшук майна боржника від 10.12.2015 року ВП № 49525910.

Зобов'язати Лозівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області вирішити питання про усунення наслідків спричинених постановою про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2015 р. ВП № 49525910, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.12.2015 року ВП №49525910, постановою про розшук майна боржника від 10.12.2015 року ВП № 49525910.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 10.04.2017 року.

Суддя Старосєльцева О.В.