Справа № 816/267/17
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 р.Справа № 816/267/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Лях О.П.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2017р. по справі № 816/267/17

за позовом ОСОБА_1

до Крюківської виправної колонії №29 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань

про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Крюківської виправної колонії №29 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань, в якому просив: визнати нечинною відмову у наданні короткочасного виїзду за межі установи протягом 14 діб; надати в порядку статті 111 Кримінально-виконавчого кодексу України дозвіл на короткочасний виїзд, протягом 14 діб, за межі установи з метою скріплення сімейних відносин з родиною.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2017р. по справі № 816/267/17 - відмовлено у відкритті провадження у даній справі з тих підстав, що даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та роз'яснено право позивача звернутись до суду у порядку кримінального судочинства.

Позивач, не погодився з рішенням суду першої інстанції, та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2017р., та зобов'язати суд першої інстанції розгляду позовну заяву по суті, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 04.04.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом п.7 ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Особливістю правовідносин, що виникають, є їх публічно - правовий характер, пов'язаність із сферою реалізації публічної влади.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001 кримінальне судочинство визначається як врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що ОСОБА_1 оскаржуються дії відповідача, які на думку позивача, порушують його права та інтереси, пов'язані з відмовою Крюківської виправної колонії № 29 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у наданні короткочасного виїзду за межі установи протягом 14 діб та надання в порядку статті 111 КПК України дозвіл на короткочасний виїзд, протягом 14 діб за межі установи з метою скріплення сімейних відносин з родиною.

Відповідно до статті 4 Кримінально-виконавчого кодексу України, підставою виконання і відбування покарання є вирок суду, який набрав законної сили, інші рішення суду, а також закон України про амністію та акт помилування.

Частиною першою статті 8 Кримінально-виконавчого кодексу України, зокрема, встановлено, що засуджені мають право звертатися відповідно до законодавства з пропозиціями, заявами і скаргами до адміністрації органів і установ виконання покарань, їх вищестоящих органів, до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Європейського суду з прав людини, а також інших відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, до уповноважених осіб таких міжнародних організацій, суду, органів прокуратури, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об'єднань.

Таким чином, вимоги позивача пов'язані із питаннями, які виникають під час виконання вироку, який є завершальною стадією кримінального процесу та регулюються нормами кримінального процесуального права і становлять зміст стадії виконання вироку.

Питання, пов'язані з виконанням вироку, вирішуються судом за правилами кримінального процесуального законодавства України згідно з розділом VIII "Виконання судових рішень" Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до положень пункту 13-1 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, зокрема, має право вирішувати такі питання про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.

За правилами статті 539 Кримінального процесуального кодексу України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 частини другої вказаної статті Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов'язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2 - 4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов'язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособове згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу (частина третя статті 539 Кримінального процесуального кодексу України).

Отже, справи за участю суб'єкта владних повноважень, пов'язані із виконанням вироку суду, вирішуються за правилами кримінального судочинства. Крім цього, виходячи із системного аналізу наведених положень, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, розглядаються місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Таким чином, якщо позивач не погоджується із діями відповідача, які вчинені ним в порядку виконання вироку суду, зокрема, щодо ненадання короткочасного виїзду за межі колонії, він не позбавлений права звернутись з відповідним клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_1 оскаржує дії та рішення Крюківської виправної колонії № 29 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань, які пов'язані із виконанням вироку, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що даний спір не відноситься до юрисдикції адміністративних судів і не може бути розглянутий за правилами КАС України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла до висновку стосовно того, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2015р. по справі № 820/10700/15прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2017р. по справі № 816/267/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Григоров А.М. Лях О.П.
Повний текст ухвали виготовлений 10.04.2017 р.