Справа № 815/1998/17
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1998/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши у приміщенні суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приморського районного у м.Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2 про зобовязання Приморський районний у м.Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області здійснити державну реєстрацію розірвання шлюбу у відповідності до спільної заяви про розірвання шлюбу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 від 07.09.2016 року, зареєстровану в журналі за №256/10-53, зареєстровану в реєстрі за №4 шляхом здійснення актового запису про розірвання шлюбу станом на 08.10.2016 року, але у будь-якому разі не пізніше 31.12.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Приморського районного у м.Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2 про зобовязання Приморський районний у м.Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області здійснити державну реєстрацію розірвання шлюбу у відповідності до спільної заяви про розірвання шлюбу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 від 07.09.2016 року, зареєстровану в журналі за №256/10-53, зареєстровану в реєстрі за №4 шляхом здійснення актового запису про розірвання шлюбу станом на 08.10.2016 року, але у будь-якому разі не пізніше 31.12.2016 року.

В судовому засіданні 10.04.2017 року позивач та представник позивача просили задовольнити позов з огляду на те, що відповідач протиправно не здійснив державну реєстрацію розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2, оскільки вони виконали усі приписи ст.106 СК України та ґрунтовно очікували від відповідача вчинення саме такої дії, яка чітко передбачена законом та саме 08.10.2016 року, в дату визначену органом реєстрації актів цивільного стану. Представник відповідача був сповіщений належним чином про день, час та місце слухання справи, але в судове засідання не прибув подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а тому, на підстав положень ч.4 ст.122 КАС України, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження 10.04.2017 року за наявними в справі доказами.

Дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідачі на підставі ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.ст.14-17,22 цього ж Закону здійснюють повноваження щодо ведення реєстру актів цивільного стану, внесення до нього записів про смерть та народження людини, укладання шлюбу та зміни прізвища, здійснюють зміни у акти цивільного стану, розглядають заяви про виправлення описок та помилок у актах цивільного стану, а тому позовні вимоги щодо оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності з цього приводу, на підставі положень ст.55 Конституції України, ч.1, п.1 ч.2 ст.17, п.7 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України підвідомчі адміністративним судам та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

07.09.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у порядку статті 106 Сімейного кодексу України подали до Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області спільну заяву про розірвання шлюбу подружжя, яке не має дітей.

Вказану заяву відповідачем прийнято 07.09.2016 року, зареєстровано в журналі за №256/10-53, зареєстровано в Реєстрі актів цивільного стану за №4, що підтверджується засвідченою копією заяви від 07.09.2016 року.

Згідно із зазначеною заявою відповідач призначив Державну реєстрацію розірвання шлюбу на 08.10.2016 року. Позивача було повідомлено, що реєстрація розірвання шлюбу буде проведена 08.10.2016 року.

08.10.2016 року позивач та ОСОБА_2 прибули у приміщення Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області для реєстрації розірвання шлюбу, де їм повідомили, що за свідоцтвом про розірвання шлюбу йому та ОСОБА_2 буде необхідно звернутись у будь який день після 08.10.2016 року.

30.03.2017 року, коли позивач звернувся до відповідача за отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу, йому було відмовлено, оскільки з невідомих технічних причин та можливої помилки відповідача державну реєстрацію розірвання шлюбу за заявою позивачів №256/10-53 від 07.09.2016 року не було проведено. Більш того, як вбачається з журналу обліку заяв про розірвання шлюбу відповідно до статей 106,107 СК України заяву за №256 від тієї самої дати - 07.09.2016 року було зареєстровано за іншими особами - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що і унеможливило державну реєстрацію розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Також, посадові особи відповідача повідомили, що цією ж самою датою, було зареєстровано заяву інших осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за тим самим номером - 256/10-53, внаслідок чого державну реєстрацію розірвання шлюбу було проведено за іншими особами. Оригінал заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з невідомих технічних причин відповідачем було втрачено.

Вивчивши наявні в справі письмові докази, суд на підставі положень ч.3 ст.2 КАС України, приходить до висновку про необхідність визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобовязання його вчинити певні дії з метою поновлення прав та інтересів особи, яка звернулась за судовим захистом з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права.

Відповідно до положень ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно положень ч.2 ст.8 КАС України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейська Конвенція про захист прав і основних свобод людини (надалі - Конвенція) була підписана 04.11.1950 року в Римі десятьма європейськими державами. Відтоді вона стала фундаментом усього комплексу міжнародно-правового регулювання в галузі прав людини, її законних інтересів та потреб, відправною точкою на шляху цивілізованих європейських держав до втілення в життя загальнолюдських цінностей. Ратифікувавши Конвенцію про права людини 17.07.1997 року, Україна визнала не лише право особи на повагу до його приватного та сімейного життя, а й забороняє держав ним органам протиправно втручатись у реалізацію вказаного права (ст.8 Конвенції).

Згідно ч.1 ст.106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

За правилом ч.2 ст.106 СК України, ч.3 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» орган державної реєстрації актів цивільного стану складає актовий запис про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання такої заяви, якщо вона не була відкликана.

Таким чином, оскільки позивачем та третьою особою належним чином було подано заяву про реєстрацію розірвання шлюбу 07.09.2016 року, державна реєстрація розірвання шлюбу мала бути проведена у визначений органом реєстрації строк не пізніше 08.10.2016 року.

Не вчинення відповідачем реєстраційної дії щодо внесення актового запису про розірвання шлюбу між позивачем та ОСОБА_2 08.10.2016 року свідчить про невиконання цим органом владних функцій, покладених на нього ч.2 ст.106 СК України та ч.3 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та призвело до порушення прав позивача на повагу до приватного та сімейного життя, гарантованих державою України положеннями ст.8 Конвенції.

Формально позивач не просив суд у прохальній частині позову визнати проти правною бездіяльність відповідача щодо не вчинення 08.10.2016 року реєстрації розірвання шлюбу, однак, зазначає про це у позовній заяві, що дає можливість суду, відповідно до положень ч.2 ст.11 КАС України, вийти за межі заявлених ним позовних вимог та з метою повного захисту прав та свобод особи, яка звернулась за судовим захистом надати правову оцінку вказаної бездіяльності відповідача.

Відтак, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що оскаржена бездіяльність субєкту владних повноважень не відповідає приписам ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а тому позовні вимоги ґрунтуються на законі та фактичних обставинах справи в звязку із чим, на підставі положень ч.2 ст.162 КАС України, суд повинен винести судове рішення про їх задоволення у повному обсязі.

Судові витрати розподілити за правилами ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Приморського районного у м.Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо не здійснення державної реєстрації (складання актового запису) розірвання шлюбу у відповідності до спільної заяви про розірвання шлюбу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 від 07.09.2016 року, зареєстровану в журналі за №256/10-53, зареєстровану в реєстрі за №4.

3. Зобовязати Приморський районний у м.Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області скласти актовий запис про розірвання шлюбу у відповідності до спільної заяви про розірвання шлюбу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 від 07.09.2016 року, зареєстровану в журналі за №256/10-53, зареєстровану в реєстрі за №4 визначеною у заяві датою 08.10.2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня виготовлення та підписання повного тексту постанови.

Суддя Єфіменко К.С.