Справа № 649/593/16-а
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 р.м. ХерсонСправа № 649/593/16-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

встановив:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі по тексту - відповідач або Новокаховська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

Позовні вимоги (відповідно до заяви про зміну підстав позову) обґрунтовано тим, що позивачем отримано податкові повідомлення-рішення, якими визначені суми податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік: №33246-21 від 13.06.2016 р. в розмірі 26158,99 грн.; №26959-21 від 30.06.2016 р. в розмірі 416,66 грн.; №26958-21 від 30.06.2016 р. в розмірі 1280,17 грн. Вказані податкові повідомлення - рішення позивач вважає неправомірним у зв'язку з тим, що сільською радою видано рішення про встановлення місцевого податку лише 30.01.15 р., а тому за приписами пп. 12.3.4. п.12.3 ст.12 ПК України ці норми можуть застосовуватися не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Крім того, позовні зазначив, що відповідно до п. ж 266.2.2.ст.266 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Однак, всупереч вказаній нормі відповідачем оподатковано об'єкти нежитлової нерухомості, які безпосередньо використовуються у сільськогосподарській діяльності.

Так, позивач зазначив, що об'єкти нежитлової нерухомості, розташовані на території Малолепетиської сільської ради, які є власністю позивача та які стали об'єктами оподаткування контролюючим органом відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 13.06.2016 р. №33246- 21, перебувають у користуванні сільськогосподарського товаровиробника - МПП "СІМА".

На підставі вказаного позивач просить позовні вимоги задовольнити, визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 13.06.2016 р. № 33246-21 на суму 26158,99 грн., від р. №26959-21 на суму 416,66 грн., від 30.06.2016 р. № 26958-21 на суму 1280,17, від 30.06.2016 р. № 26957 на суму 1652, 67 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач надав до суду заперечення, які обґрунтовано тим, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" внесено зміни до Податкового кодексу України щодо оподаткування нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, зокрема, розширено базу оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки шляхом оподаткування нежитлової нерухомості, які набрали чинності з 01.01.2015 року.

Відповідно п.п. 266.1.1 п.266.1 сг.266 Кодексу визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до даних ІС "Податковий блок", яка наповнюється інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з урахуванням рішення Малолепетиської сільської ради від 30.01.2015 № 404 "Про встановлення на 2015 рік податку та пільги на об'єкти житлової нерухомості" та рішення Малолепетиської сільської ради від 30.01.2015 № 405 "Про встановлення на 2015 рік податку та пільги на об'єкти нежитлової нерухомості", рішення Великолепетиської селищної ради від 30.01.2015 № 10341 позивачу нарахований податок на нерухоме майно.

Згідно відомостей ІС "Податковий блок - реєстр об'єктів житлової нерухомості" за позивачем на території Великолепетиської селищної ради значиться житлова нерухомість - квартира 56,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, житловий будинок 173,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2", житловий будинок 224,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4.

На території Малолепетиської селищної ради значиться нежитлова нерухомість - 2147,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_5", комплекс за адресою: АДРЕСА_6, комплекс за адресою: АДРЕСА_7.

Відповідно до рішення Малолепетиської селищної ради та рішення Великолепетиської селищної ради до позивача застосовано ставку податку 1 відсоток.

Позивачу Новокаховською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області визначено грошові зобов'язання зі сплати податку на нерухоме майно та винесено податкові повідомлення-рішення від 13.06.2016 № 33246-21 на суму 26158,99 грн., від 30.06.2016, від 30.06.2016 р. № 26957-21 на суму 1652.67 грн., від 30.06.2016 № 26958-21 на суму 1280,17 грн., від 30.06.2016 № 26959-21 на суму 1416,66 гривень.

Вказані податкові повідомлення - рішення вважає правомірним та таким, що не підлягають скасуванню.

Розглянувши подані документи, заслухавши позицію представника позивача, представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, суд приходить до наступного: ОСОБА_3 є власником житлової нерухомості, а саме:

- квартири 56,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2;

- житлового будинку 173,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3

- житлового будинку 224,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4;

Крім того, на території Малолепетиської селищної ради значиться нежитлова нерухомість:

- комплекс будівель, який складається з: адмінбудівлі, вагової, складу №1 з прибудовою, складу №2 з прибудовою, складу №3, ЗАВ-20, огорож та споруд, який розташований на земельній ділянці площею 1,5676 га, цільове призначення якої згідно правовстановлюючих документів - ведення особистого селянського господарства, який знаходиться за адресою: по АДРЕСА_8

- нежитлова будівля, свиноферма з прибудовами та огорожами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5

- зрошувальна система в комплекті, яка складається з: напорного трубопроводу із залізобетонних труб ТН 1000*5000 загальною довжиною 1700 м, акумулюючого водоймища 100м*100м*3 м об'ємом 3000 куб.м, насосної станції, підвалу та пункту охорони, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6

Новокаховська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області сформовано податкові повідомлення-рішення рішення від 30.06.2016 р. № 33246-21 на суму 26158,99 грн., від 30.06.2016 р. №26959-21 на суму 416,66 грн., від 30.06.2016 р. №26958-21 на суму 1280,17 грн., від 30.06.2016 р. № 26957 на суму 1652, 67 грн.

Не погоджуючись з цим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених під час судового розгляду фактичних обставин справи.

Відповідно пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Положеннями пп.266.3.1, 266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до пп.266.6.1 п.266.6 ст.266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: б) за наявності у власності платника податку більше одного об'єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об'єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; в) за наявності у власності платника податку об'єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об'єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку (абз. "б", "в" пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України).

Приписами пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України передбачено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Отже, податок на майно, складовою якого є податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є місцевим податком, його встановлює місцеві ради (сільські, селищні або міські) відповідно до вимог та в межах, визначених Податковим кодексом України. Якщо місцева рада приймає рішення про встановлення певного податку або про зміну його елементів, таке рішення набуває чинності відповідно до вимог, передбачених у Податковому кодексі України.

Рішенням Великолепетиської селищної ради "Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Великолепетиської селищної ради на 2015 рік" від 30.01.2015 року № 1031 встановлено ставку податку для обкуту житлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних та юридичних осіб за 1 кв.м. бази оподаткування у розмірі для житлової нерухомості у розмірі 1 %.

Рішенням Великолепетиської селищної ради передбачено пільги із сплати податку.

Відповідно до пп. 1.4.1 п.1.4 вищезазначеного рішення базу оподаткування об'єкта /об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшити:

а) для квартир/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв.м.;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв.м.;

в) для різних типів об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків у тому числі їх часток) - 180 кв. метрів.

Судом встановлено, що позивач має наступні об'єкти житлової нерухомості - квартира 56,6 кв.м., будинок 224,5 кв.м. та будинок 173,9 кв.м. Загальна площа житлової нерухомості складає 455 кв. метрів.

Відповідно до абз. "г" пп. пп. 266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України, сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об'єктів житлової нерухомості.

Судом встановлено, що повідомлення-рішення № 26959-21 винесено на об'єкт нерухомості - квартиру 56,6 кв.м. (адреса: АДРЕСА_1) за таким розрахунком 3349, 5 грн. * 12,4396 % = 416,66 грн.; податкове повідомлення-рішення № 26957-21 винесено на об'єкт нерухомого майна: житловий будинок 224,5 кв.м. (адреса: АДРЕСА_9) за розрахунком 3349,5 грн. * 12,4396 % = 416,66 грн.; податкове повідомлення-рішення № 26958-21 винесено на об'єкт нерухомого майна: житловий будинок 173.9 кв.м. (адреса: АДРЕСА_2) за таким розрахунком: 3349,5 грн. * 12,4396 % = 416,66 грн.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку щодо правомірності винесення відповідачем податкових повідомлень - рішень від 30.06.2016 р. №26959-21 на суму 416,66 грн., від 30.06.2016 р. №26958-21 на суму 1280,17 грн., від 30.06.2016 р. № 26957 на суму 1652, 67 грн.

Крім того, рішенням Малолепетиської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області "Про встановлення на 2015 рік податку та пільг на об'єкт нежитлової нерухомості" від 30.01.2015 р. № 405 встановлено застосування ставку податку для об'єктів нежитлової нерухомості у розмірі 1 % від розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв. м бази оподаткування та складає 16570,89 грн. (1360,5 кв. м х (1218 грн. х 1 %).

Оскільки ОСОБА_3 є власником нежитлової нерухомості - нежитлової будівлі 2147,7 кв.м. (розташованої за адресою: АДРЕСА_5) відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення від 30.06.2016 р. № 33246-21 за таким розрахунком: 2147,7 кв.м.*1218 грн./кв.м. *1% = 26158,99 грн.

Відповідно до абз. "ж" пп. 266.2.2. п. 266.2 ст.266 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Однак, всупереч вказаній нормі відповідачем оподатковано об'єкти нежитлової нерухомості, які безпосередньо використовуються у сільськогосподарській діяльності.

З наданого до суду Статуту малого приватного підприємства "СІМА", затвердженого 12 грудня 2014 р. заступником малого приватного підприємства "СІМА" вбачається, що позивач є засновником вказаного підприємства "СІМА", видами діяльності якого є: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11); вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів (код КВЕД 01.13); розведення свиней (код КВЕД 01.46); допоміжна діяльність у рослинництві (код КВЕД 01.61); післяурожайна діяльність (код КВЕД 01.63); оброблення насіння для відтворення Код КВЕД 01,64; виробництво м'яса (код КВЕД 10.11); виробництво м'ясних продуктів (код КВЕД 10.13); Виробництво м'ясних продуктів (код КВЕД 10.13); виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах (код КВЕД 10.91); оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (код КВЕД 46.21); оптова торгівля живими тваринами (код КВЕД 46.23); оптова торгівля м'ясом і м'ясними продуктами (код КВЕД 46.32).

Судом встановлено, що об'єкти нежитлової нерухомості, розташовані на території Малолепетиської сільської ради, які є власністю позивача та які стали об'єктами оподаткування контролюючим органом відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 13.06.2016 р. №33246- 21, перебувають у користуванні сільськогосподарського товаровиробника - малого приватного підприємства "СІМА".

Отже, суд приходить до висновку про неправомірність винесеного податкового повідомлення - рішення від 30.06.2016 р. № 33246-21.

Щодо посилання позивача на несвоєчасне опублікування рішення Малолепетиської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області "Про встановлення на 2015 рік податку та пільг на об'єкти нежитлової нерухомості" від 30.01.2015 р. № 405, суд зазначає, що відповідно до п.7.3 ст. 7 ПК України будь-які питання щодо оподаткування регулюються Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Повноваження Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільських, селищних та міських; рад щодо податків та зборів чітко розмежовані правовими нормами ст. 12 ПК України.

Пунктом 12.1 статті 12 Податкового кодексу України встановлено, Верховна Рада України встановлює на території України загальнодержавні податки та збори і визначає перелік загальнодержавних податків та зборів.

Отже, Верховна рада України визначає елементи місцевого податку: платників цього податку, об'єкт і базу оподаткування, ставку такого податку, порядок обчислення такого податку, його податковий період, строк та порядок сплати цього місцевого податку. Законом "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII Верховна рада з 01.01.2015 року визначила всі елементи податку на нерухоме майно, перелічені в пункті 7.1 статті 7 цього Кодексу.

Підпунктом 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Пунктом 1 Указу Президента України, "Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності" від 10.06.1997 № 503/97 (далі - Указ № 503) встановлено, що закони України, інші акти Верховної Ради України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України не пізніш як у п'ятнадцятиденний строк після їх прийняття у встановленому порядку і підписання підлягають оприлюдненню державною мовою в офіційних друкованих виданнях.

Офіційними друкованими виданнями є: "Офіційний вісник України", газета "Урядовий кур'єр". Офіційними друкованими виданнями,: в яких здійснюється офіційне оприлюднення законів та інших актів Верховної Ради України, є також газета "Голос України", "Відомості Верховної Ради України". Офіційним друкованим виданням, в якому здійснюється офіційне оприлюднення законів, актів Президента України, є також інформаційний: бюлетень "Офіційний вісник Президента України".

Згідно з пунктами 3, 4 Указу №503 громадяни, державні органи, підприємства, установи, організації під час здійснення своїх прав і обов'язків повинні застосовувати закони України, інші акти Верховної Ради України, акти Президента України і Кабінету Міністрів України, опубліковані в офіційних друкованих виданнях або одержані у встановленому порядку від органу, який їх видав.

Нормативно-правові акти Верховної Ради України і Президента України набирають чинності через десять днів з дня їх офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня їх опублікування в офіційному друкованому виданні.

Закон України №71-VІІІ від 28.12.2014 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" був опублікований в газеті "Голос України" №254 від 31.12.2014, при цьому у самому законі визначений особливий порядок набрання ним чинності - з 01.01.2015, що узгоджується з положеннями вищевказаного Указу №503 та свідчить про те, що обов'язок власників житлової та нежитлової нерухомості, які підпадають під об'єкт оподаткування, визначений в пункту 266.2.1 статті 266 ПК України, що виник у них саме з 01.01.2015 року.

Вказаний Закон №71-VIII не визнаний неконституційним, а отже, цей Закон підлягає застосуванню з моменту набрання ним чинності.

Позиція щодо обов'язковості застосування законів України з дати набрання ними чинності і за умови не визнання їх неконституційними викладено в рішенні Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 21.12.2011 по справі № с-216700/08.

Суд зазначає, що в ухвалі Європейського суду з прав людини від 11 жовтня 2005 року у справі "ТОВ "Компанія "МАСА інвест груп" проти України". Встановлено, що при вирішенні вказаної справи суд, з посиланням на пункт 2 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийшов до висновку про те, що держава має право приймати та вводити в дію такі закони, які вони можуть вважати за необхідне для забезпечення сплати податків, Європейським судом також було зазначено, що держава має широкі межі розсуду, зокрема у формуванні та впровадженні податкової політики, і Суд поважатиму позицію законодавця у таких справах, за винятком випадків, коли вона не має жодного розумного обґрунтування.

Отже, суд не погоджується з посиланням позивача щодо несвоєчасного опублікування рішення Малолепетиської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області "Про встановлення на 2015 рік податку та пільг на об'єкти нежитлової нерухомості".

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_3 до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України судові витрати частково належать до відшкодування на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 13 червня 2016 року № 33246-21 на суму 26158,99 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в сумі 485 (чотириста вісімдесят п'ять) грн. 05 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 31 березня 2017 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 8.3