Справа № 580/253/17
Суддя: Гура А. О.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 580/253/17
Номер провадження 2-а/580/28/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Гури А. О.,

з участю: секретаря судового засідання - Ткаченко Я.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедині матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону УПП в м. Суми лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою в порядку, передбаченому КАС України, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 лютого 2017 року інспектором патрульної поліції роти №2 батальйону УПП в м. Суми, лейтенантом поліції ОСОБА_4 було винесено постанову серії АР №919481 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Підставою винесення інспектором поліції вказаної постанови стало те, що 10.02.2017 року о 10 год. 45 хв. позивач, керуючи транспортним засобом в м. Суми по вул. Лебединська, здійснив зупинку біля будинку № 10: в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги пункту 33.3.34 Правил дорожнього руху України.

З винесеною інспектором патрульної поліції постановою ОСОБА_1 не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав:

10.02.2017 року близько 10 год.45 хв. він на автомобілі ВАЗ-21063 разом зі своїми родичами та другом підїхав до Сумського міського центру ритуальних послуг, що розташований по вул. Лебединській, зі сторони вулиці ОСОБА_5 з метою купівлі ритуальних атрибутів для поховання близької людини. Поховання призначене було на 12 годину того ж дня на центральному кладовищі м. Суми, а тіло померлої тітки необхідно було забрати з моргу, що розташований в районі хіммістечка. Автомобіль він зупинив поблизу будинку № 5, а не поблизу будинку № 10, як зазначено у постанові. Здійснюючи зупинку, він не помітив і не міг помітити дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», оскільки перед вказаним знаком був припаркований вантажний автомобіль з високою будкою, який і закрив його видимість. Поряд з ним стояв ще один легковий автомобіль, тому для здійснення зупинки він обїхав вантажний автомобіль та зупинився перед ним. Через 3-4 хв. після цього з магазину вийшли родичі з покупками і він почав відїжджати з місця зупинки на вулицю Лебединську, але був зупинений працівниками патрульної поліції, які повідомили його про порушення ним правил зупинки в районі дорожнього знаку «Зупинку заборонено» і звернули його увагу на наявність цього знаку. На той момент вантажний автомобіль вже відїхав і він тільки тоді помітив дорожній знак. Будучи в стані стресу від смерті близької людини та маючи обмаль часу для здійснення необхідних ритуальних процедур, він просив якнайскоріше їх відпустити, не маючи можливості щось спростовувати чи заявляти клопотання, не зовсім розуміючи ситуацію, що склалася, тому відразу підписав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позивач вважає, що він не мав умислу чи необережності для порушення Правил дорожнього руху, тому не вбачає складу правопорушення в його діях. З іншої сторони, відповідачем не доведено факту порушень з його сторони Правил дорожнього руху, не було враховано його душевні хвилювання в тій ситуації та не правомірно було застосовано підзаконний нормативний акт Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену наказом МВС України, внаслідок чого не був складений протокол про адміністративне правопорушення з зазначенням доказів порушення ним Правил дорожнього руху і постанова винесена на місці виявлення правопорушення без надання йому можливості скористуватись наданими йому процесуальними правами на захист від неправомірних дій працівників поліції.

Тому він просить суд визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та скасувати постанову серії АР №919481, винесену 10.02.2017 року інспектором патрульної поліції роти №2 батальйону УПП в м. Суми лейтенантом поліції ОСОБА_4 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просить їх задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з тих підстав, що під час несення служби інспектором патрульної поліції ОСОБА_4 близько 10 год. 45 хв. 10 лютого 2017 року на вул. Лебединська в м. Суми був виявлений автомобіль ВАЗ 21063 номерний знак Г0217СУ під управлінням позивача, який здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Витримавши всі передбачені законом вимоги про розяснення прав правопорушнику при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, інспектор діяла в межах закону, розглядаючи матеріал в скороченому провадженні у відповідності до ст.258 КУпАП, частиною другою якого передбачена можливість не складання протоколу про адміністративне правопорушення в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Частиною 5 вказаної статті передбачено, що в разі, якщо під час складання постанови у справ про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.258 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення…. у сфері забезпечення дорожнього руху. В даному випадку позивач не оспорював виявлене правопорушення, не заявляв будь-яких клопотань з приводу доказу своєї невинуватості.

Крім того, інспектор правомірно керувалась при винесенні постанови при накладення адміністративного стягнення Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 10.11.2015 року, затвердженою Наказом МВС України, оскільки вона зареєстрована в установленому законом порядку в Міністерстві Юстиції, тому обовязкова для виконання. Також нею не порушені вимоги ст.33 КУпАП, частиною другої якої не передбачено при накладенні стягнення враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність в разі накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Разом з тим, представник відповідача пояснив, що фіксації правопорушення зі сторони позивача не проведено, оскільки патрульні машини не забезпечені такими засобами відеореєстрації, тому у нього немає підстав не вірити позивачеві в тому, що побачити встановлений в районі будинку №5 по вул. Лебединській дорожній знак «Зупинку заборонено» йому заважав вантажний автомобіль з високою будкою біля цього знаку.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які знаходились 10.02.2017 року близько 10 год 45 хв. в автомобілі ВАЗ 21063 під управлінням ОСОБА_3, підтвердили, що при зупинці автомобіля біля міського центру ритуальних послуг в м. Суми по вул. Лебединській вони не могли помітити встановлений там дорожній знак «Зупинку заборонено», оскільки перед ним знаходився вантажний автомобіль з високою будкою, який закривав видимість цього знаку, а поряд з ним легковий автомобіль, тому вони обїхали вантажний автомобіль і стали перед ним, не маючи можливості бачити дорожній знак. Того дня вони дійсно поспішали на похорони тітки позивача, а тому у них було обмаль часу і вони просили інспектора скоріше їх відпустити, аби не запізнитись на поховання, яке мало відбутись на центральному кладовищі, а померла перебувала в морзі в районі хіммістечка. В магазині вони знаходились не більше 3-4 хвилин. Свідок ОСОБА_7 також пояснив, що він є водієм і того разу знаходився на передньому пасажирському сидінні, в разі можливості видимості дорожнього знаку «Зупинка заборонена», він би обовязково звернув увагу на це водія ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 10.02.2017 року він разом з інспектором патрульної служби ОСОБА_4 патрулював в м. Суми по вул. Лебединській і в районі будинку №10 біля міського центру надання ритуальних послуг вони помітили припаркований автомобіль ВАЗ 21063 в районі дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено». Інспектор Огієнко О.В. підійшла до водія, повідомила його про порушення Правил дорожнього руху, розяснила йому процесуальні права та склала протокол про накладення адміністративного стягнення. Водій не заперечував проти накладення стягнення.

Свідок також пояснив, що їхній автомобіль не був оснащений засобами відеореєстрації, інспектор Огієнко О.В. мала тільки нагрудну відеокамеру, яка фіксувала події при складанні нею постанови.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора вбачається процес складання інспектором патрульної поліції постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та тривожний стан позивача і свідків, які перебували з ним в автомобілі та просили інспектора зважити, що вони поспішають на похорон та просили їх скоріше відпустити.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають з адміністративних правовідносин i на пiдставi ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

З постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 919481 від 10.02.2017 року вбачається, що інспектором патрульної поліції роти №2 батальйону УПП в м. Суми, лейтенантом поліції ОСОБА_4 було накладено на ОСОБА_3 адміністративне стягнення відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. у звязку з тим, що він, 10.02.2017 року о 10 год. 45 хв., керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063 номерний знак Г0217СУ в м. Суми по вул. Лебединській, здійснив зупинку біля будинку № 10 в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги пункту 33.3.34 Правил дорожнього руху (а.с. 9).

Відповідно до Правил дорожнього руху, а саме, пункту 33 «Дорожні знаки» підпункту 3.34 «Заборонні знаки», знаком «Зупинку заборонено» забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.2 ст.258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 вказаної статті передбачено, що в разі, якщо під час складання постанови у справ про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.258 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення…. у сфері забезпечення дорожнього руху.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З долучених до матеріалів справи фотознімків вбачається, що місце вчинення правопорушення знаходиться поруч з Сумською міською ритуальною службою поблизу якої, на узбіччі встановлений дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» (фотознімки №1-4, 8-10). З фотознімків №5-7 вбачається, що припаркований поруч з Сумською міською ритуальною службою вантажний автомобіль закрив дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» (а.с. 12-16).

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, наданого до заперечень проти позову як доказу вчинення ОСОБА_1 правопорушення, вбачається, що відеозйомка розпочата з моменту, коли інспектор поліції підійшла до позивача та повідомила йому про порушення ним правил дорожнього руху і тривала до часу вручення йому копії постанови про накладення адміністративного стягнення, але момент зупинки транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» на відеозаписі не зафіксовано, тому суд вважає, що зазначений відеозапис не містить доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення теж не складався на підставі ст.258 ч.2 та ч.5 КУпАП.

Разом з тим, з вказаного відеозапису вбачається, що позивач пояснював інспектору поліції про те, що він не помітив дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» у звязку з тим, що вказаний знак був закритий вантажним автомобілем. Інспектор поліції проігнорувала заперечення позивача, не надала їм належну оцінку та одразу ж на місці винесла постанову про накладення адміністративного стягнення (а.с. 9).

В наданих суду запереченнях відповідач послалася на ст. 245 КУпАП, відповідно до якої, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Однак нею не було дотримано вимог вказаної норми, оскільки не було проведено повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, зокрема не були зібрані докази, які б спростовували заперечення позивача про те, що він не міг побачити дорожній знак через те, що його закрив припаркований поблизу вантажний автомобіль.

Суд також враховує пояснення представника відповідача, який в судовому засіданні підтвердив, що патрульні автомобілі не оснащені засобами відеореєстрації, тому фіксації факту скоєння правопорушення позивачем немає, як і немає у нього підстав не вірити позивачу в тій частині, що він не бачив і не міг бачити встановлений поблизу міського центру надання ритуальних послуг дорожній знак «Зупинку заборонено».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач як субєкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення та спростували його доводи та заперечення, однак такі докази в матеріалах справи відсутні.

ОСОБА_1 (ст.9-10 КУпАП) розглядає протиправну дію (бездіяльність), вчинену певною особою, як адміністративний проступок лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснене навмисно або з необережності. Наявність вини є невід'ємною ознакою складу адміністративного проступку.

Вина - основна і обов'язкова ознака суб'єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння і його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності. Поняття цих форм вини розкривається в статтях 10 і 11 КпАП.

Не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, суд вважає, що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Матеріалами справи не доведена вина позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, хоч ч.1 ст.71 КАС України саме на субєкта владних повноважень покладений обовязок доказування правомірності свого рішення в разі не визнання ним адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов переконання, що відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача діяв всупереч вимогам ст. 245, 251, 280 КУпАП. Прийняте рішення не ґрунтується на належних доказах скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі ст. 293 КУпАП орган, який розглядає скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, має повноваження скасувати постанову і закрити справу.

У відповідності з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного суд вважає, що оскаржуване рішення не може бути розцінено як таке, що відповідає вимогам закону, та підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 11, 17, 71, 86, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст. 7, 245, 247, 251, 280, 293 КУпАП, п. 33.3.34 Правил дорожнього руху, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону УПП в м. Суми, лейтенанта поліції ОСОБА_4, щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову серії АР №919481 винесену 10.02.2017 року інспектором патрульної поліції роти №2 батальйону УПП в м. Суми, лейтенантом поліції ОСОБА_4, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня її проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення судового рішення, в той же строк після отримання її копії.

Суддя А.О. Гура