Справа № 816/388/17
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/388/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Дубінчина О.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Атол" до Машівського районного відділу державної виконавчої служби юстиції у Полтавській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

07 березня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Атол" (надалі по тексту - ТОВ НВП "Атол", позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Машівського районного відділу державної виконавчої служби юстиції у Полтавській області (надалі по тексту - також відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 27 лютого 2017 року ВП № 48952786 у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що штраф на ТОВ НВП "Атол" накладено упереджено, протиправно, адже виконавець не вжив достатніх та необхідних заходів для забезпечення можливості виконання судового рішення та не забезпечив дотримання прав та інтересів підприємства, як сторони виконавчого провадження, чим порушив частину першу статті 12 Закону України "Про виконавче провадження".

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача вимоги позовної заяви не визнав, у їх задоволенні просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що господарським судом Полтавської області 16 квітня 2015 року ухвалене судове рішення у справі № 917/2367/14 за позовом прокурора Машівського району в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Полтавській області до ТОВ НВП "Атол" про зобов'язання повернути земельні ділянки, яке переглядалося у апеляційному порядку та залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05 серпня 2015 року.

На виконання вищевказаного рішення господарським судом Полтавської області видано судовий наказ № 917/2367/14 від 03 вересня 2015 року про примусове виконання рішення та постанови, згідно якого зобов'язано ТОВ НВП "Атол" повернути земельну ділянку (кадастровий номер 00:002:0193) площею 0,0141 га, що знаходиться на території Ряськівської сільської ради Машівського району Полтавської області на умовах визначених договором оренди землі від 21 вересня 2011 року, державі в особі Головного управління Держземагенства у Полтавській області /а.с. 43/.

02 жовтня 2015 року прокурором Машівського району подано до відділу ДВС Машівського РУЮ заяву про відкриття виконавчого провадження на виконання рішення Господарського суду Полтавської області № 917/2367/14 від 16 квітня 2015 року та судового наказу від 03 вересня 2015 року /а.с. 44/.

07 жовтня 2015 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Машівського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48952786 /а.с. 46/.

Пунктом 2 вищезазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику надано строк для добровільного виконання рішення суду, а також пунктом 3 попереджено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк, рішення буде виконано у примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчим дій.

У жовтні 2015 року позивач листом № 59/1 повідомив відповідача, що має намір виконати вказані судові рішення та вказані постанови ВДВС у порядку передбаченому законом та судовим рішенням. Крім того, з метою забезпечення виконання вказаних судових рішень ТОВ НВП "Атол" просить призначити дату, місце і час та осіб, де та яким наше підприємство передасть вищезазначені земельні ділянки. Також з метою забезпечення виконання судових рішень просило повідомити також порядок та механізм повернення даних земельних ділянок державі в особі Головного управління Держземагенства у Полтавській області /а.с. 51/.

Листами від 30 грудня 2016 року № 3915 та від 07 лютого 2017 року № 11.17-37/26 Машівський районний відділ державної виконавчої служби юстиції у Полтавській області просив позивача повідомити, у встановлений законом термін, чи повернуті зазначені земельні ділянки Головному управлінню Держземагенства у Полтавській області, якщо так, то надати підтверджуючі докази, а також попередив про наслідки невиконання судового рішення та вимог державного виконавця /а.с. 52, 53/.

У відповідь на лист від 07 лютого 2017 року № 11.17-37/26 ТОВ НВП "Атол" надіслав відповідачу листа від 28 лютого 2017 року № 2/1, яким повторно підтвердило намір виконати судове рішення та повернути спірні земельні ділянки, повторно просило визначити механізм повернення та призначити дату, місце, час передачі та посадових осіб (прокуратури і Головного управління Держземагенства у Полтавській області), які повинні забезпечити приймання-передачу земельних ділянок /а.с. 55-56/.

27 лютого 2017 року начальником відділу Машівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, за невиконання законних вимог державного виконавця, винесено постанову про накладення на ТОВ НВП "Атол" штрафу у розмірі 5100 грн ВП № 48952786 /а.с. 58-59/.

Вважаючи зазначену постанову протиправною ТОВ НВП "Атол" звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваній постанові про накладення штрафу від 27 лютого 2017 року ВП № 48952786, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV у редакції, яка діяла на час відкриття виконавчого провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно частини другої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи, щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до положень статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 жовтня 2015 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Машівського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48952786, якою зобов'язано ТОВ НВП "Атол" повернути земельну ділянку (кадастровий номер 00:002:0193) площею 0,0141 га, що знаходиться на території Ряськівської сільської ради Машівського району Полтавської області на умовах визначених договором оренди землі від 21 вересня 2011 року, державі в особі Головного управління Держземагенства у Полтавській області /а.с. 46/.

Судом встановлено, що рішення суду позивачем у добровільному порядку в наданий державним виконавцем строк не виконано.

Разом з тим, позивач направляв листи відповідачу про те, що має намір виконати вказане судове рішення та постанову ВДВС у порядку передбаченому законом та судовим рішенням. Крім того, з метою забезпечення виконання вказаних судових рішень ТОВ НВП "Атол" просив призначити дату, місце і час та осіб, де та яким наше підприємство передасть вищезазначені земельні ділянки. Також з метою забезпечення виконання судових рішень просило повідомити порядок та механізм повернення даних земельних ділянок державі в особі Головного управління Держземагенства у Полтавській області /а.с. 51, 55/.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Провівши системний аналіз зазначених норм права, суд приходить висновку, що вказаною нормою Закону надано право сторонам виконавчого провадження звертатись до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Проте, будь-яких передбачених законом дій для виконання рішення суду у добровільному порядку з моменту відкриття виконавчого провадження, тобто з 07 жовтня 2015 року, до моменту винесення постанови про накладення штрафу від 27 лютого 2017 року, майже 1,5 роки, позивач не вчиняв.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, який набрав законної сили 05 жовтня 2016 року, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Провівши системний аналіз вищезазначених норм права, суд приходить висновку, що державний виконавець наділений правом накладати на боржника штраф тільки у разі невиконання рішення суду у встановлений строк без поважних причин.

Так, 27 лютого 2017 року начальником відділу Машівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, у зв'язку із невиконанням боржником без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії не виконано. До відділу Машівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області не надано підтверджуючих доказів виконання рішення суду, у зв'язку з чим відповідач керуючись статтями 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" виніс постанову про накладення штрафу на ТОВ НВП "Атол" у розмірі 5100 грн ВП № 48952786 /а.с. 58-59/.

Посилання позивача на неодноразове звернення до державного виконавця з приводу механізму повернення, дати та місця здійснення цих дій, оскільки в ухваленому Господарським судом Полтавської області рішення маються особливі умови, які визначають, що ТОВ НВП "Атол" повинне повернути спірні земельні ділянки "на умовах визначених договором оренди землі від 21 вересня 2011 року, державі в особі Головного управління Держземагенства у Полтавській області". Відповідно, умови договору оренди землі від 21 вересня 2011 року в пункті 21 передбачають, що "Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду". Відповідно до преамбули договору Орендодавцем по договору оренди землі від 21 вересня 2011 року є Машівська районна державна адміністрація, а не Головне управління Держземагенства у Полтавській області, якому згідно рішення суду ТОВ НВП "Атол" зобов'язане повернути земельну ділянку. Більше-того, вказаний договір пройшов державну реєстрацію у відділу Держкомзему у Машівському районі 31 липня 2012 року. А між ТОВ НВП "Атол" та Машівською РДА складено Акт приймання передачі в оренду вказаної ділянки землі. Відтак, через наявність істотних протиріч у резолютивній частині рішення господарського суду Полтавської області від 03 вересня 2015 року де ТОВ НВП "Атол" повинне повернути землю Держземагентству у Полтавській області, але на умовах договору, яким передбачається, що землю повертати слід не Держземагентсву, а Машівській РДА (пункт 21 договору) підприємство потребує чіткого розуміння кому саме передавати землю та у який спосіб це зробити, суд оцінює критично, з огляду на наступне.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Аналогічне правило міститься в частині першій статті 115 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Таким чином, суд приходить висновку, що зазначені позивачем причини невиконання рішення не є поважними, а вчинені дії щодо його виконання суд не може прийняти як достатні для організації процесу його виконання.

Суд зазначає, що пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" від 13 грудня 2010 року № 3 передбачено, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Прийнята державним виконавцем постанова про накладення штрафу на боржника, не виконана самостійно, є підставою для її примусового виконання.

Тобто, постанова державного виконавця про накладення штрафу приймається за умови наявності таких факторів як невиконання рішення суду та відсутність поважних причин такого невиконання.

Таким чином, оскільки рішення суду у наданий строк добровільно ТОВ НВП "Атол" не виконано, будь-яких дій, передбачених статтею 36 Закону України "Про виконавче провадження", позивачем не вчинено, відповідачем правомірно винесено постанову про накладення штрафу від 27 лютого 2017 року ВП № 48952786, якою на боржника накладено штраф у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Атол" до Машівського районного відділу державної виконавчої служби юстиції у Полтавській області про скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 07 квітня 2017 року.

Суддя С.С. Бойко