Справа № 817/1908/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2017 р.Р і в н е 817/1908/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Відділу містобудування та архітектури, будівництва та інфраструктури Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 міська рада Рівненської області
про зобов'язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу містобудування та архітектури, будівництва та інфраструктури Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області про зобов'язання видати будівельний паспорт на будівництво садового будинку на земельній ділянці загальною площею 0,1 га, кадастровий №:04:001:0725, яка розташована: Рівненська область, Володимирецький район, Старорафалівська сільська рада, за межами населеного пункту.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про безпідставність відмови відповідача у відповідь на її звернення видати будівельний паспорт для проведення забудови земельної ділянки, відведеної для індивідуального садівництва, розташованої на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району за межами населеного пункту. Вказала, що відмова у видачі будівельного паспорта з підстав відсутності затвердженого детального плану території у звязку із неможливістю його розробки, як і невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, оскільки належна їй земельна ділянка передбачена під перспективну забудову м. Кузнецовськ, є протиправною.

Представник позивача в судовому засіданні 12.12.2016 адміністративний позов підтримав з наведених у ньому підстав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.12.2016 позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити повністю за безпідставністю вимог.

У відповідності до ст.53 КАС України судом ухвалою від 12.12.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 міську раду.

ОСОБА_2 міська рада Рівненської області подала суду письмові пояснення по справі (а.с.60-61), у яких зазначила, що постановою Верховної Ради України від 18.11.2003 №1247-ІV затверджено фактичну межу м. Кузнецовськ загальною площею 1130,94 га, в той час як перспективну межу міста визначено рішенням ОСОБА_2 міської ради Рівненської області від 26.10.2007 №253, які між собою не співпадають. При цьому вказує, що ОСОБА_2 міська рада двічі зверталася до Старорафалівської сільської ради з клопотанням щодо надання згоди на відчуження частини земель, які знаходяться у віданні Старорафалівської сільської ради, у тому числі і земельної ділянки позивача, однак Старорафалівською сільською радою надавалось відмову з тих мотивів, що відповідні землі є єдиними землями запасу Старорафалівської сільської ради, які передбачені для соціальної сфери та житлового будівництва молодими сімям. Таким чином представник третьої особи зазначив, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0725 розташована на землях Старорафалівської сільської ради Рівненської області та знаходиться за межами населеного пункту, відтак вирішення питань регулювання земельних відносин за межами міста Вараш/ОСОБА_2 не входить до компетенції ОСОБА_2 міської ради.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, причини не прибуття суду не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Судом не визнавалася обовязкова участь представника третьої особи в судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справи без участі представника третьої особи на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Представник відповідача в судове засідання 04.04.2017 не прибув, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.72).

Представник позивача ОСОБА_3 прибув в судове засідання призначене на 04.04.2017. Судом поставлено на обговорення питання щодо розгляду справи у порядку письмового провадження. Представник позивача не заперечив проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

За таких обставин, враховуючи неявку в судове засідання представників відповідача та третьої особи, заслухавши думку представника позивача, з урахуванням ч.6 ст.128 КАС України, суд перейшов до розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, розглянувши письмове пояснення третьої особи відповідача, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

22.11.2012 Володимирецькою районною державною адміністрацією Рівненської області винесено розпорядження №401 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність», зокрема, затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для індивідуального садівництва загальною площею 1,0 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (сільськогосподарські угіддя - рілля), які знаходяться за межами населених пунктів на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області (а.с.27).

Серед переліку громадян, яким затверджуються проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для індивідуального садівництва на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області згідно з Додатком до розпорядження голови райдержадміністрації від 22.11.2012 №401 була, зокрема, ОСОБА_1 (а.с.28), як власник земельної ділянки площею 0,1000 га розташованої на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області за межами населеного пункту, цільове призначення: для індивідуального садівництва.

27.10.2016 позивач звернулась до Відділу містобудування та архітектури, будівництва та інфраструктури Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області з заявою про видачу будівельного паспорту забудови зазначеної вище земельної ділянки (а.с.15).

До вказаної заяви позивач додала свідоцтво про право власності серія САС №779728 від 30.03.2013 (а.с.10).

Листом від 27.10.2016 за вих. №1171/12-07/16 Відділом містобудування та архітектури, будівництва та інфраструктури Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області, з підстав відсутності затвердженого детального плану забудови території, відмовлено у видачі будівельного паспорту (а.с.23).

На думку позивача вищевказана відмова є протиправною та порушує її законні права та охоронювані інтереси, що стало причиною звернення до суду.

Надаючи правової оцінки спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Стаття 2 Земельного кодексу України встановлює, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно із ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Землі сільськогосподарського призначення, у відповідності до п. а) ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України, передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Як свідчать матеріали справи, цільове призначення земельної ділянки, розташованої на території Старорафалівської сільської ради, Володимирецького району, Рівненської області площею 0,1000 га, - для індивідуального садівництва.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 35 Земельного кодексу України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Іноземці та особи без громадянства, а також юридичні особи можуть мати земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва на умовах оренди.

Земельні ділянки, призначені для садівництва, у відповідності до ч. 3 вищезазначеної норми Земельного кодексу України, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Приписи ч. 1 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачають, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Положення ч. 1 ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» закріплюють, що забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки. Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів. За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Вказану норму також дублює п. 1.2 р. 1 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 05.07.2011 №103, в редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.02.2013 №66 (надалі - Порядок).

Тобто, факту забудови земельної ділянки передує факт отримання будівельного паспорту.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього, згідно із п. 2.4 р. 2 Порядку, повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав: неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу; невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Зі змісту п. 2.3 р. 2 Порядку вбачається, що уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Тобто, однією із підстав для видачі будівельного паспорту є відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

У відповідності до п. 1.3 р. 1 Порядку визначено, що параметри забудови визначаються з урахуванням державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Зокрема, п. 1.6 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» визначено, що для забезпечення територіальних умов розвитку міст на довгострокову перспективу, а також розміщення і будівництва споруд, пов'язаних з функціонуванням міського господарства, треба на прилеглих до міста територіях виділяти приміські зони багатофункціонального призначення. Приміську зону слід проектувати одночасно з генеральним планом міста як єдиний господарський і планувальний комплекс з розробкою пропозицій, спрямованих на економічний і соціально-культурний її розвиток і структурно-територіальну організацію.

Тобто, розміщення будівель та споруд на даній земельній ділянці можливе тільки при умові наявності містобудівної документації, а саме: детального плану території.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території це містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Зі змісту положень ч. 1 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вбачається, що детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Детальний план території за межами населених пунктів розробляється відповідно до схеми планування території (частини території) району та/або області з урахуванням державних і регіональних інтересів. Розроблення детального плану території за межами населених пунктів та внесення змін до нього здійснюються на підставі розпорядження відповідної районної державної адміністрації, що передбачає ч.2 зазначеної норми Закону.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів. Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Матеріали детального плану території на підставі ч. 7 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не можуть містити інформацію з обмеженим доступом та бути обмеженими в доступі. Загальна доступність матеріалів детального плану території забезпечується шляхом його розміщення на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у місцевих друкованих засобах масової інформації, а також у загальнодоступному місці у приміщенні такого органу. Матеріали детального плану території надаються за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Абзацом 2 ч. 8 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що детальний план території за межами населеного пункту розглядається і затверджується відповідною районною державною адміністрацією протягом 30 днів з дня його подання.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що оскільки планувальних рішень проектів садових та дачних товариств, а також детального плану території, на якій розташована земельна ділянка позивача, не розроблено, невідповідність намірів забудови земельної ділянки позивача таким встановити не можливо.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, за межами населених пунктів встановлюється відповідними районними державними адміністраціями, а в разі відсутності адміністративного району - відповідно Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, Севастопольською міською державними адміністраціями. Узгодження питань щодо забудови визначених для містобудівних потреб територій суміжних територіальних громад здійснюється на підставі відповідних угод, відображається у схемах планування зазначених територій та генеральних планах населених пунктів.

Судом встановлено, що детальний план території, де знаходиться земельна ділянка позивача загальною площею 0,1 га, кадастровий №:04:001:0725, яка розташована: Рівненська область, Володимирецький район, Старорафалівська сільська рада, відсутній, а як повідомив представник відповідача, розробити його не видається можливим, оскільки відповідно до Схеми планування території Старорафалівської сільської ради та генерального плану м. Кузнецовськ (Вараш) дана територія передбачена під перспективну житлову забудову м. Кузнецовськ (Вараш).

Так, постановою Верховної Ради України від 18.11.2003 №1247-IV «Про зміну меж міста Кузнецовськ Рівненської області» в межі міста Кузнецовськ Рівненської області включено 274,76 га земель, які знаходяться у віданні Заболотівської сільської ради, 4,11 га земель Лозківської сільської ради, 473,07 га земель, які знаходяться у віданні Старорафалівської сільської ради Володимирецького району, і затверджено межі міста загальною площею 1130,94 га.

При цьому, як повідомив суд представник ОСОБА_2 міської ради Рівненської області, територія, на якій розташована земельна ділянка позивача з кадастровим №:04:001:0725 в межі міста ОСОБА_2 не входить.

Рішенням ОСОБА_2 міської ради Рівненської області від 26.10.2007 №253 було затверджено містобудівну документацію «Коригування генерального плану м. Кузнецовськ»

В свою чергу, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про планування і забудову територій», що був чинний на момент розроблення та коригування генерального плану м. Кузнецовська, визначено, що відповідно до генеральних планів населених пунктів сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, а також Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, зокрема, узгоджують питання забудови та іншого використання територій, в яких заінтересовані територіальні громади суміжних адміністративно-територіальних одиниць.

На підставі викладеного, виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради листом від 05.12.2007 №04/46-22/1308 звертався до Старорафалівської сільської ради з клопотанням щодо надання згоди на відчуження частини земель, які знаходяться у віданні Старорафалівської сільської ради (у тому числі територія на якій розташована земельна ділянка позивача з кадастровим №:04:001:0725).

Рішенням Старорафалівської сільської ради від 22.01.2008 №276 «Про розгляд листа виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради» відмовлено виконавчому комітету ОСОБА_2 міської ради у наданні згоди на відчуження частини земель та включення їх до меж м. Кузнецовська у звязку з тим, що це єдині землі запасу Старорафалівської сільської ради, які передбачені для соціальної сфери та житлового будівництва молодим сімям (а.с.64).

Виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради повторно листом від 31.05.2012 №04/46-39/164 звернувся до Старорафалівської сільської ради з клопотанням щодо надання згоди на відчуження частини земель, які знаходяться у віданні Старорафалівської сільської ради.

Старорафалівська сільська рада своїм рішенням від 07.06.2012 №343 «Про надання згоди на відчуження земель, які знаходяться у віданні Старорафалівської сільської ради» відмовила у наданні згоди на відчуження земель, які знаходяться у віданні Старорафалівської сільської ради щодо включення їх до меж м. Кузнецовська (а.с.65).

За таких обставин, враховуючи те, що відсутність детального плану забудови території не визначено як підставу для відмови у видачі будівельного паспорта відповідно до Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 05.07.2011 №103, а відповідна земельна ділянка позивача з кадастровим №:04:001:0725 в межі міста ОСОБА_2 не входить, як і не передбачена до віднесення до меж міста ОСОБА_2 у встановленому порядку, відмова відповідача у видачі позивачу будівельного паспорта враховуючи подання позивачем при цьому усіх необхідних документів, є протиправною, відтак порушене право позивач підлягає захисту шляхом зобовязання відповідача видати будівельний паспорт на будівництво садового будинку на належній позивачу земельній ділянці.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд, при вирішенні даного спору, з огляду на встановлені судом обставини, враховуючи зміст ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку про недоведеність відповідачем законності оскаржуваного рішення, а відтак позов підлягає до задоволення.

Судовий збір присуджується на користь позивача у відповідності до ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Відділ містобудування та архітектури, будівництва та інфраструктури Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області видати ОСОБА_1 будівельний паспорт на будівництво садового будинку на земельній ділянці загальною площею 0,1 га, кадастровий №:04:001:0725, яка розташована: Рівненська область, Володимирецький район, Старорафалівська сільська рада (за межами населеного пункту) та належить на праві власності ОСОБА_1 згідно з поданими до відділу містобудування та архітектури 27.10.2016 документами.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Відділу містобудування та архітектури, будівництва та інфраструктури Володимирецької районної державної адміністрації Рівненської області судовий збір у розмірі 551,20грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.