Справа № 818/363/17
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 р. Справа № 818/363/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Осіпової О.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Господарського суду Сумської області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Господарського суду Сумської області, в якому просить визнати протиправною відмову щодо виплати йому вихідної допомоги у звязку з відставкою та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому вихідну допомогу в розмірі трьох місячних суддівських винагород за останньою посадою в сумі 65250грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 03.10.2016р. його звільнено з посади судді Господарського суду Сумської області у зв'язку з поданням заяви про відставку, проте передбачена ст.143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016р. №1402-VІІІ вихідна допомога в розмірі трьох місячних суддівських винагород виплачена не була, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки порядок звільнення суддів з посади розпочинається із подачі заяви про відставку і закінчується наказом голови суду, після чого робиться запис у трудовій книжці, а тому, враховуючи, що його звільнено з посади після набрання чинності Законом №1402-VІІІ, то він має право на отримання вихідної допомоги у звязку із виходом у відставку відповідно до ч. ст.143 цього Закону.

У судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.21).

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.20), про причини неявки не повідомив.

Відповідно до вимог ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Таким чином, фіксування судового засідання у справі не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи й оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді судді Господарського суду Сумської області з 31.07.1997р.

У вересні 2016 року ним подано заяву про звільнення із займаної посади у звязку з відставкою.

Рішенням Вищої ради юстиції України від 19.09.2016р. №2529/0/15-16 внесене подання до Верховної Ради України про звільнення позивача з посади судді Господарського суду Сумської області у звязку з відставкою.

Постановою Верховної Ради України від 22.09.2016р. №1600-VІІІ «Про звільнення суддів» постановлено звільнити ОСОБА_1 з посади у звязку з відставкою (а.с.11-13).

Наказом голови Господарського суду Сумської області №26 від 03.10.2016р., виданого на підставі постанови Верховної Ради України від 22.09.2016р. №1600-VІІІ, позивача звільнено з посади судді із відрахуванням зі штату суду з 03.10.2016р. у звязку з поданням заяви про відставку, про що зроблено запис у трудовій книжці (а.с.9,15).

Оскільки питання виплати вихідної допомоги в розмірі трьох місячних суддівських винагород відповідно до ст.143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" наказом вирішено не було, ОСОБА_1 07.02.2017р. звернувся до голови Господарського суду Сумської області із заявою про її виплату (а.с.8), на яку 09.02.2017р. отримав відмову з посиланням на те, що станом на 22.09.2016р., тобто на день прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади, законом не передбачалося право судді на виплату вихідної допомоги (а.с.7).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.120 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010р. №2453-VI (чинного на час звільнення судді) (далі по тексту - Закон) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади (ч.3 цієї ж статі).

Частиною ст.122 Закону №2453-VI передбачено, що повноваження судді припиняються з дня прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді.

Отже, чинним законодавством України визначений порядок реалізації права судді на звільнення, яке починається з подання суддею відповідної заяви і закінчується прийняттям уповноваженим органом рішення про звільнення з посади судді, яке набирає чинності з моменту його прийняття.

За приписами ч.3 п.7 Указу Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» від 10.06.1997р. №503/97, акти Верховної Ради України і Президента України про призначення відповідно до законодавства на посади і про звільнення з посад набирають чинності з моменту їх прийняття.

Враховуючи викладене, реалізація права позивача на звільнення у зв'язку з відставкою відбулася в момент прийняття Верховною Радою України відповідного рішення, тобто 22.09.2016р., тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення нормативно-правових актів, чинних на час прийняття такого рішення.

Так, ч.1 ст.143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016р. N1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016р., передбачає, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Крім того, згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 №10-рп/2013 Конституційний Суд України вважає, що за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді, до довгострокового виконання ними професійних обов'язків. Вихідна допомога не належить до таких конституційних гарантій незалежності суддів, як суддівська винагорода чи довічне грошове утримання, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення суддів, не має постійного характеру та не покриває соціальних ризиків, пов'язаних, зокрема, із хворобою, інвалідністю, старістю. У зв'язку з цим парламент повноважний встановлювати вихідну допомогу та визначати її розмір.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010р. №2453-VI, чинний на час звільнення позивача відповідно до постанови Верховної Ради України від 22.09.2016р., не передбачає право судді, який вийшов у відставку, на отримання вихідної допомоги у розмірі 3 місячних суддівських винагород.

Враховуючи викладене, суд вважає, що за наведених обставин і правових норм вимоги позивача про визнання відмови протиправною, а також про здійснення нарахування та виплату вихідної допомоги у зв'язку з відставкою не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного ОСОБА_1 до Господарського суду Сумської області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О. Осіпова