Справа № 826/15841/16
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

03 квітня 2017 року № 826/15841/16

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Добрянської Я.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Київської обласної державної адміністрації в особі Комісії по вирішенню питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуації людей і майна із зони відчуження,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації,

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської обласної державної адміністрації в особі Комісії по вирішенню питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуації людей і майна із зони відчуження, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації,, в якому просить:

- скасувати рішення Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження 1986 р. Київської обласної державної адміністрації, оформлене протоколом №184 від 21.04.2016 р. про підтвердження статусу як особи евакуйованої із зони відчуження про визнання посвідчення категорії 2 № НОМЕР_1 від 25.06.1993 р. потерпілого від Чорнобильської катастрофи, виданим безпідставно та його вилучення; довідку про евакуацію №84000 від 07.06.1993 р. визнати недійсною;

- зобов`язати Комісію по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження у 1986 р. Київської обласної державної адміністрації поновити позивача у статусі постраждалого, евакуйованого із зони відчуження внаслідок Чорнобильської катастрофи, поновити посвідчення категорії 2 серії Б та підтвердити вказаний статус.

Позивач та представник позивача під час судового засідання заявлені у позовній заяві позовні вимоги підтримав повністю та просили суд їх задовольнити з підстав, визначених у адміністративному позові.

У справі наявні письмові заперечення на адміністративний позов, в яких відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні з підставі необґрунтованості та невмотивованості.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, керуючись ч. 6 ст. 128 КАС України, суд вирішив продовжити розгляд справи без участі представників сторін у порядку письмового провадження.

В силу ч. 1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також з`ясувавши позицію судів вищих інстанцій з приводу вирішення аналогічних спірних правовідносин, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в 10 км зоні від ЧАЕС с. Зимовище Чорнобильського району Київської області, звідки був призваним у 1984 р. для проходження військової служби до лав Радянської армії.

На підставі наказу MO СРСР за №68 від 25.03.1986 p., 29.04.1986 р. позивача демобілізовано та направлено для встановлення на облік до Рильського військового комісаріату Київської області, тобто за місцем проживання та реєстрації, що підтверджується відмітками у військовому квитку у серії НОМЕР_2 .

Повернувшись додому у с. Зимовище Чорнобильського району Київської області 01.05.1986 p., як пояснено позивачем, 04.05.1986 р. він разом з батьком та іншими односельцями був евакуйований з 10 км зони відчуження внаслідок Чорнобильської катастрофи з с. Зимовище Київської області Чорнобильського в с. Майданівка Бородянського р-ну Київської області, на підтвердження чого до суду надано копію довідки №84000 про евакуацію та архівної довідки зі списками евакуйованих, де він значиться під №45.

25.06.1993 р. позивач отримав (згідно Постанови KM УРСР від 18.06.1991 р.) посвідчення № НОМЕР_1 категорії 2 серія Б евакуйованого з 10 км зони як постраждалий внаслідок аварії на ЧАЕС в Ірпінській РДА Київської області, де проживав на той час.

Як йдеться у позовній заяві, звернувшись до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві Державної адміністрації із заявою про взяття на облік у відділ організації соціального захисту інвалідів, ветеранів та постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи у зв`язку зі зміною місця проживання, виявилось, що необхідно надати копії первинних документів, на підставі яких він отримав посвідчення евакуйованого у 1986 р. із 10 км. зони відчуження категорії 2 серії Б 028453, позивачу було рекомендовано звернутися до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації.

У заяві до ДСЗН КОДА від 23.02.2015 р. позивач попросив надати йому копії первинних документів, у відповідь на що отримав лист, в якому зазначено, що питання підтвердження статусу евакуйованого із зони відчуження у 1986 р. буде винесено на розгляд комісії КОДА по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження у 1986 р.

Так, 01.07.2016 р. позивачем отримано лист №05-59-1206 з витягом з протоколу №184 засідання комісії від 21.04.2016 р., де вказано, що справу позивача розглянуто 21.04.2016 р. та винесено рішення. У відповідності витягу з протоколу №184 засідання комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 р. на підставі предоставлених документів не підтверджено статус постраждалого, евакуйованого з зони відчуження та відповідно визнано посвідчення позивача категорії 2 № НОМЕР_1 таким, що підлягає вилученню, а довідку №84000 про евакуацію із с. Зимовище Чорнобильського району Київської області - недійсною, з посиланням на те, що на час аварії на Чорнобильській АЕС позивач проходив службу в лавах Радянської Армії.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, а прийняте рішення, оформлене протоколом №184 засідання комісії від 21.04.2016 р. таким, що підлягає скасуванню, так як перебування позивача на службі в лавах радянської армії зафіксовано відповідною відміткою у військовому білеті, де чітко зазначено, що 29.06.1986 р. позивача було демобілізовано та направлено на облік до Чорнобильського районного військового комісаріату за місцем реєстрації і проживання, ОСОБА_1 за захистом власних прав, свобод та інтересів звернувся із цим позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства з приводу даного спору, а також заслухавши пояснення представника відповідача та оглянувши позицію судів вищих інстанцій з приводу аналогічних спорів, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

Статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, їх соціальний захист та гарантії, визначені, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII).

Відповідно до ст. 11 Закону №796-XII передбачено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, крім іншого: евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення; особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону №796-XII підставою для визначення статусу евакуйованих із зони відчуження, відселених і таких, які самостійно переселилися, відповідно до ст. 4 Закону є довідка про евакуацію, відселення, самостійне переселення.

Згідно зі статтею 65 Закону №796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п. 4 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501(в редакції, чинній на час видачі посвідчення) потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження і особам, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28.06.1989 № 224), віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення сірого кольору, серія Б.

В подальшому, постановою КМУ №51 від 20.01.1997 р. було затверджено новий Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно п.4 Порядку, аналогічно зазначено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особам, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття) і особам, які постійно прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28 червня 1989 р. №224), віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення сірого кольору, серія Б.

Посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та іншими актами законодавства.

Пунктом 10 Положення встановлено, що посвідчення видається потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особам, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття) і особам, які постійно проживали в зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28 червня 1989 р. №224), - на підставі довідки, виданої Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями (додатки №3 або №4).

Відповідно до п. 12 Порядку № 51 спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, розглядаються комісіями при Київській і Житомирській облдержадміністраціях на підставі відповідних письмових підтверджень, виданих керівниками підприємств, організацій та установ, які направляли цих осіб на роботу до зони відчуження, або керівниками місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування за місцем виконання робіт. Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

Спірні питання щодо визначення статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються відповідними комісіями Київської і Житомирської облдержадміністрацій на підставі довідок та інших документів, що засвідчують факт перебування в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження, виданих місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 1 Положення про Комісію Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, що є додатком до розпорядження Голови Київської обласної державної адміністрації від 5 листопада 1998 року №594 (надалі - Положення № 594), відповідач є колегіальним органом і утворюється розпорядженням голови облдержадміністрації.

Згідно з п. 3 Положення №594, основним завданням Комісії є всебічне і об`єктивне вивчення документів осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, при визначенні статусу яких виникли спірні ситуації.

Відповідно до п. 4 Положення №594 комісія в межах своїх повноважень приймає рішення, зокрема: про визнання статусу учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; про визнання статусу евакуйованих із зони відчуження в 1986 році; про визнання факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії.

Згідно з п. 5 Положення Комісія має право запитувати від райдержадміністрацій, міськвиконкомів, підприємств, установ і організацій необхідну інформацію і документи, які б сприяли прийняттю об`єктивних рішень.

При розгляді відповідних справ Комісія може запрошувати на свої засідання і заслуховувати пояснення як заявників, так і окремих посадових осіб.

Так, з матеріалів справи вбачається, що підставою для визнання відповідачем виданого посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 2 серії Б, таким, що видано безпідставно, стала непідтвердженість у безумовному порядку проживання (перебування) позивача на момент аварії у зоні відчуження с. Зимовище Чорнобильського району Київської області.

Разом з тим, суд не погоджується з таким висновком Комісії, оскільки в матеріалах справи міститься довідка, видана виконкомом Київської обласної ради народних депутатів №84000, з якої вбачається, що станом на 26.04.1986 ОСОБА_1 був зареєстрований та фактично проживав в с. Зимовище Київської області і був евакуйований згідно встановленого порядку (а.с.21), зазначена обставина підтверджується також іншими наявними у справі матеріалами.

Отже, враховуючи наведені вище обставини у сукупності, а також виходячи з наявних у справі доказів, беручи до уваги пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Також згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб`єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз (ч. 2).

Враховуючи вищенаведене в сукупності та керуючись ст.ст. 2, ч. 2 ст. 11, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження 1986 р. Київської обласної державної адміністрації, оформлене протоколом №184 від 21.04.2016 р. про підтвердження статусу як особи евакуйованої із зони відчуження.

3. Зобов`язати Комісію по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження у 1986 р. Київської обласної державної адміністрації поновити позивача у статусі постраждалого, евакуйованого із зони відчуження внаслідок Чорнобильської катастрофи, поновити посвідчення категорії 2 серії Б та підтвердити вказаний статус.

4. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Київської обласної державної адміністрації в особі Комісії по вирішенню питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуації людей і майна із зони відчуження на користь ОСОБА_1 551,20 грн. (п`ятсот п`ятдесят одну грн. 20 коп.) сплаченого судового збору.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська