Справа № 825/454/17
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2017 року м. Чернігів Справа № 825/454/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної ради про визнання дій протиправними, скасування дій, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

10.03.2017 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1І.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської обласної ради, в якому просить суд: визнати протиправними дії Чернігівської обласної ради про невключення в обласну програму енергозбереження винаходів по Патенту України від 16.07.2001 № 934 та Патенту України від 25.06.2009 № 42035; скасувати дії Чернігівської обласної ради та зобовязати її включити в обласну програму енергозбереження винаходів по Патенту України від 16.07.2001 № 934 та Патенту України від 25.06.2009 № 42035; стягнути з Чернігівської обласної ради моральну шкоду у розмірі 200000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є фізичною особою-винахідником та ним неодноразово на адресу відповідача направлялись звернення щодо включення його винаходів до обласного плану енергозбереження. У свою чергу, з метою розгляду звернень позивача, 22.02.2016 розпорядженням голови Чернігівської обласної ради ОСОБА_4 було прийнято розпорядження № 29 «Про створення робочої групи з розгляду звернення винахідника ОСОБА_1І.». Разом з тим, протягом року роботи вищевказаної робочої групи питання щодо включення в обласну програму енергозбереження винаходів позивача по Патенту України від 16.07.2001 № 934 та Патенту України від 25.06.2009 № 42035 вирішено не було. Вищевказані дії відповідача ОСОБА_1 вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Чернігівської обласної ради у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив у їх задоволенні відмовити, оскільки чинним законодавством України за обласними радами не закріплено обовязку і повноважень щодо розробки обласних програм та підготовки пропозицій до програм. Вищевказані повноваження, у свою чергу, віднесено до компетенції обласних державних адміністрацій. Крім того, зазначив, що підставою для відповідальності за завдання моральної шкоди є встановлення причинного звязку між шкодою та протиправною поведінкою особи, яка її завдала. Разом з тим, Чернігівської обласною радою не було заподіяно позивачу жодної з форм моральної шкоди та у позовній заяві ОСОБА_1 не наведено фактів заподіяння останньої відповідачем.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 15.12.2015 ОСОБА_1 звернувся на адресу голови Чернігівської обласної ради ОСОБА_4 з листами, в яких просив включити його винаходи до обласного плану енергозбереження, з метою підкріплення їх відповідним фінансуванням (а.с.37,38).

Листом від 22.12.2015 № К-234-09/1-02 відповідач направив звернення ОСОБА_1 від 15.12.2015 на адресу Голови постійної комісії з питань житлово-комунального господарства, транспорту та інфраструктури Чернігівської обласної ради ОСОБА_5 (а.с.39).

Постійна комісія з питань житлово-комунального господарства, транспорту та інфраструктури Чернігівської обласної ради листом від 30.12.2015 № 04-10/1646 зазначила про важливість для області питань, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 15.12.2015 та запропонувала Чернігівській обласній державній адміністрації розглянути надані пропозиції та долучити їх до існуючих програм щодо енергозбереження та енергоефективності області (а.с.40).

На виконання листа Постійної комісії з питань житлово-комунального господарства, транспорту та інфраструктури Чернігівської обласної ради від 30.12.2015 № 04-10/1646 Департамент житлово-комунального господарства, регіонального розвитку та інфраструктури Чернігівської обласної державної адміністрації листом від 25.01.2016 № 01-08/183 повідомив ОСОБА_1 та Чернігівську обласну раду про те, що залучення бюджетних коштів на фінансування технології, яка не пройшла випробування в промислових масштабах та не має технічної документації на виготовлення неможливе; та одночасно запропонував позивачу встановити взаємовигідні відносини з підприємствами, які в змозі надати дійсну допомогу у впровадженні його винаходів та технічних новацій (а.с.41,42).

Водночас, 27.01.2016 Чернігівською обласною радою прийнято рішення, яким затверджено Програму стимулювання до запровадження енергоефективних заходів населення, обєднань співвласників багатоквартирних будинків та житлово-будівельних кооперативів Чернігівської області на 2016 2017 роки (а.с. 86-101).

22.02.2016 головою Чернігівської обласної ради ОСОБА_4 прийнято розпорядження № 29 «Про створення робочої групи з розгляду звернення винахідника ОСОБА_1І.» (а.с.46).

У свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, 15.03.2016, на першому засіданні робочої групи з розгляду звернення винахідника ОСОБА_1, вирішено про необхідність зібрання додаткової інформації від підприємств: ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» та ПП «Укргазспецсервіс» (протокол засідання робочої групи від 15.03.2016 №1) (а.с 47,48).

На виконання прокольного рішення робочої групи, 17.03.2016 відповідачем на адреси ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» та ПП «Укргазспецсервіс» направлено листи № К-24-09/1-02, в яких зазначено про необхідність надання інформації щодо кількості котлів марки КЧМ-1, які знаходяться на території області у користуванні громадян, та можливості втілення у життя винаходів ОСОБА_1 (а.с.49,50).

Листами від 01.04.2016 № 01-04/16 та від 04.04.2016 № 05/1491 ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» та ПП «Укргазспецсервіс» повідомлено робочу групу про те, що облік кількості котлів марки КЧМ-1, які знаходяться на території області у користуванні громадян, не ведеться, а винаходи позивача на даний час неактуальні та незаконні і на сьогоднішній день, у звязку із прагненням власників таких котлів максимально використовувати дрова, ідея такої модернізації взагалі безперспективна (а.с.51,52).

Також, судом встановлено, що 21.09.2016, на виконання протокольного доручення президії Чернігівської обласної ради від 26.07.2016 № 01-05/1038, Департаментом житлово-комунального господарства, регіонального розвитку та інфраструктури Чернігівської обласної державної адміністрації повідомлено Чернігівську обласну раду, що єдиним шляхом сприяння позивачу у реалізації технічних інновацій є співпраця з підприємствами інвесторами, у тому числі місцевого рівні, які мають змогу виділяти кошти (а.с.53-55).

У свою чергу, 24.10.2016, на другому засіданні робочої групи з розгляду звернення винахідника ОСОБА_1, вирішено про необхідність зібрання додаткової інформації від Департаменту економічного розвитку Чернігівської обласної державної адміністрації, Департаменту житлово-комунального господарства, регіонального розвитку та інфраструктури Чернігівської обласної державної адміністрації, Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації (протокол засідання робочої групи від 24.10.2016 №2) (а.с 56,57).

На виконання прокольного рішення робочої групи, 27.10.2016 відповідачем на адреси Департаменту економічного розвитку Чернігівської обласної державної адміністрації, Департаменту житлово-комунального господарства, регіонального розвитку та інфраструктури Чернігівської обласної державної адміністрації, Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації направлено листи № К-24-09/1-02, в яких зазначено про необхідність надання пропозицій та висновків з питання винаходу ОСОБА_1 - модернізації побутових газових котлів (а.с.58-60).

Листами від 01.11.2016 № 08-20/2645 та від 04.11.2016 № 01-09/1884 Департаментом фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації повідомлено відповідача про відсутність пропозицій та висновків з питання винаходу ОСОБА_1 - модернізації побутових газових котлів, а Департаментом економічного розвитку Чернігівської обласної державної адміністрації запропоновано на наступне засідання робочої групи запросити відповідального представника газопостачальної компанії з метою визначення позиції керівництва компанії стосовно такої модернізації газового обладнання, ризиків та небезпеки, які можуть виникнути при самовільному зміненні технічних характеристик побутових газових приладів (а.с.61,62).

Враховуючи інформацію надану Департаментами економічного розвитку, житлово-комунального господарства, регіонального розвитку та інфраструктури і фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» та ПП «Укргазспецсервіс», 23.11.2016 робочою групою з розгляду звернення винахідника ОСОБА_1 прийнято рішення про те, що залучення бюджетних коштів для апробації та втілення у життя винаходів на даний час неможливе і єдиним шляхом впровадження у життя винаходів є співпраця з підприємствами-інвесторами; запропоновано ОСОБА_1 для проведення експертного аналізу та включення його винаходів до відповідних цільових програм звернутись до профільних департаментів обласної державної адміністрації. Крім того, робочою групою було прийнято рішення про припинення своєї діяльності (третє засідання робочої групи протокол від 23.11.2016 №3) (а.с.63-65).

Листом від 07.12.2016 № К-24-09/1-02 Чернігівською обласною радою повідомлено позивача про вищевказане рішення робочої групи (а.с.66,67).

Вважаючи оскаржувані дії Чернігівської обласної ради протиправними та такими, які підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, положеннями частини 2 статті 2 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон № 280/97-ВР) передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

У свою чергу, у відповідності до частини 1 статті 5 Закону № 280/97-ВР система місцевого самоврядування включає, зокрема, обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Згідно з пунктом 2 статті 10 Закону № 280/97-ВР обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Так, до повноважень обласних рад відноситься, зокрема, затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідно району, області, цільових програм з інших питань, заслуховування звітів про їх виконання, які вирішуються виключно на пленарних засіданнях обласної ради (пункт 16 частини 1 статті 43 Закону № 280/97-ВР).

Аналогічні повноваження обласних рад визначені і у статті 143 Конституції України.

Водночас, у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 44 Закону № 280/97-ВР обласні ради делегують обласним державним адміністраціям повноваження щодо підготовки і внесення на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідно районів і областей, цільових програм з інших питань, а в місцях компактного проживання національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку, проектів рішень, інших матеріалів з питань, передбачених цією статтею; забезпечення виконання рішень ради.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вищевказаної норми закону, рішенням третьої сесії 23 скликання Чернігівської обласної ради від 16.09.1998 «Про делегування повноважень обласній державній адміністрації» обласній державній адміністрації були делеговані повноваження, зокрема, щодо підготовки і внесення на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку області, цільових програм з інших питань, проектів рішень, інших матеріалів з питань, передбачених цим рішенням (а.с.32-34).

Крім того, згідно з приписами пункту 1 частини 1 статті 17 Закону № 280/97-ВР місцева державна адміністрація розробляє проекти програм соціально-економічного розвитку і подає їх на затвердження відповідній раді, забезпечує їх виконання, звітує перед відповідною радою про їх виконання.

З системного аналізу вищевказаних норм Закону № 280/97-ВР та Конституції України вбачається, що питання щодо підготовки і внесення на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідно районів і областей, цільових програм з інших питань належить до компетенції обласних державних адміністрацій.

При цьому, до компетенції обласної ради належить виключно питання щодо затвердження, поданих обласними державними адміністраціями на розгляд обласної ради, проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідно районів і областей та цільових програм з інших питань.

У свою чергу, дії Чернігівської обласної ради, щодо невключення в обласну програму енергозбереження винаходів позивача по Патенту України від 16.07.2001 № 934 та Патенту України від 25.06.2009 № 42035, кваліфікуються ОСОБА_6 у адміністративному позові як «протиправні».

Разом з тим, суд не погоджується із вищевказаною позицією позивача, з огляду на наступне.

Так, згідно з загальними засадами права дії суб'єкта владних повноважень - це активна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

При цьому, під протиправними діями субєкта владних повноважень слід розуміти дії, які прямо суперечать нормам законодавства, так і дії, що нормами законодавства не передбачені.

У свою чергу, як встановлено судом вище, чинним законодавством не закріплено за обласними радами повноваження щодо розробки обласних програм та підготовки пропозицій до програм (відповідними повноваженнями наділені обласні державні адміністрації).

Вищевказана обставина сама по собі свідчить про відсутність у діях позивача ознак протиправності при невключенні в обласну програму енергозбереження винаходів позивача по Патенту України від 16.07.2001 № 934 та Патенту України від 25.06.2009 № 42035.

Водночас, про відсутність ознак протиправності у діях позивача свідчать і численні звернення робочої групи з розгляду звернення винахідника ОСОБА_1, створеної розпорядженням голови Чернігівської обласної ради ОСОБА_4 № 29, за наданням додаткової інформації з питання винаходу ОСОБА_1 (модернізації побутових газових котлів) до Департаментів економічного розвитку, житлово-комунального господарства, регіонального розвитку та інфраструктури і фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» та ПП «Укргазспецсервіс».

За таких обставин та з урахуванням відсутності у діях Чернігівської обласної ради ознак протиправності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у частині визнання протиправними дій Чернігівської обласної ради про невключення в обласну програму енергозбереження винаходів по Патенту України від 16.07.2001 № 934 та Патенту України від 25.06.2009 № 42035.

У свою чергу, позовна вимога ОСОБА_1 щодо зобовязання Чернігівську обласну раду включити в обласну програму енергозбереження винаходи по Патенту України від 16.07.2001 № 934 та Патенту України від 25.06.2009 № 42035 також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від першої вимоги, у задоволенні якої судом було відмовлено у повному обсязі.

Водночас, щодо вимоги позивача про скасування дій Чернігівської обласної ради, то суд вважає за необхідне додатково зазначити, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено такої форми захисту порушеного права позивача як скасування дій субєкта владних повноваження, натомість передбачена така форма захисту як визнання останніх протиправними.

Крім того, суд вважає, що додаткового аналізу потребує і вимога позивача про стягнення з Чернігівської обласної ради моральної шкоди у розмірі 200000,00 грн., з огляду на наступне.

Так, статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

У свою чергу, пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрату немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з пунктами 4, 5 зазначеної Постанови встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цей розмір підтверджується. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Разом з тим, позивачем до суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння останньому моральної шкоди, а також не зазначено з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди.

Крім того, як встановлено судом вище, жодних протиправних дій Чернігівська обласна рада по відношенню до позивача не вчиняла, а її дії, за результатми розляду даної справи, визнані судом правомірними.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимога ОСОБА_1 про стягнення з Чернігівської обласної ради моральної шкоди у розмірі 200000,00 грн. не підялгає задоволенню за необгрунтованістю.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 та частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.В. Падій