Справа № 816/47/14
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року м. Київ К/800/26021/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Мороза В.Ф.,

Шведа Е.Ю.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Полтавської митниці Міндоходів на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма «Лаврік» до Полтавської митниці Міндоходів, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сміт Сервісез Юкрейн» про скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма «Лаврік» звернулося до Полтавської митниці Міндоходів, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сміт Сервісез Юкрейн» про скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 23.09.2013 року № 806000002/2013/000012/1.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2014 року, адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Полтавської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 23.09.2013 року № 806000002/2013/000012/1.

У касаційній скарзі Полтавська митниця Міндоходів, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2014 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма «Лаврік» подало заперечення на касаційну скаргу, в яких воно просить касаційну скаргу Полтавської митниці Міндоходів залишити без задоволення, постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2014 року - без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Полтавської митниці Міндоходів задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційних скарг є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що 03.01.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма «Лаврік» (виконавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Сміт Сервісез Юкрейн» (замовник) було укладено договір № 03/01/13 про надання митно-брокерських послуг, за умовами якого виконавець зобов'язується представляти інтереси замовника в митних органах України та здійснювати декларування вантажів, що належать замовнику і на які останній має право власності (володіння).

23.04.2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Сміт Сервісез Юкрейн» за зовнішньоекономічним договором (контрактом) від 04.08.2010 року № SSU/SII-2010-01 імпортовано в Україну товар - «Долото 12 ј» MDI616LHBPX PDC, серійний номер JF5484».

Даний товар було випущено у вільний обіг на підставі митної декларації № 806020000/2013/004445. Під час митного оформлення товару його митну вартість визначено за ціною угоди на рівні 41361,78 дол. США (330 604 грн. 71 коп.).

З метою проведення відновлювального ремонту дане долото третьою особою експортовано до Сполучених Штатів Америки (м. Х'юстон, штат Техас) відповідно до митної декларації від 21.08.2013 року №806020000/2013/008541. У графі 42 зазначеної декларації фактурну вартість товару зазначено на рівні 2158,23 дол. США (17634,64 грн.), що відповідає даним бухгалтерського обліку Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміт Сервісез Юкрейн» та рахунку-проформі на товар.

При цьому, Товариство з обмежено відповідальністю «Сміт Сервісез Юкрейн» на ім'я начальника митного поста «Лтава» було подано заяву про поміщення вказаного товару у митний режим переробки строком до 28.02.2014 року. Рішенням митного органу дозволено поміщення товару в режим переробки за межами митної території України на строк до 28.02.2014 року.

При зворотному ввезенні після відновлювального ремонту на митну територію України товару - «Долото 12 1/4» MDI616LHBPX PDC, серійний номер JF5484" Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма «Лаврік» подано до митного органу декларацію № 806020000/2013/009161. Митну вартість товару декларантом визначено на рівні 5168,07 дол. США (41308,38 грн.) з врахуванням залишкової вартості та ціни угоди на проведення відновлювального ремонту, за основним методом визначення митної вартості.

При здійснені митного контролю відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України митним органом зобов'язано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи, а саме: копію миної декларації країни відправлення; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалістами експертними організаціями; довідку інформацію щодо вартості у країні експортері товарів, що є ідентичними або подібними оцінюваним товарам, розрахунок ціни (калькуляцію).

На виконання вимог митного органу декларантом було надано якісні характеристика товару.

23.09.2013 року митним органом прийнято рішення № 806000002/2013/000012/1 про коригування митної вартості, відповідно до якого митну вартість товару скориговано із застосування резервного методу та визначено на рівні 41361,78 дол. США (330604,71 грн.).

При коригуванні митної вартості товарів митним органом враховано раніше визнану митну вартість товару, оформленого по митній декларації від 23.04.2013 року № 806020000/2013/004445. На підставі вказаної декларації на митну територію України у квітні 2013 року ввезено той самий товар, але новий.

Згідно зі статтею 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1 та 2 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із статтею 162 Митного кодексу України, переробка за межами митної території - це митний режим, відповідно до якого українські товари піддаються у встановленому законодавством порядку переробці за межами митної території України без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, за умови повернення цих товарів або продуктів їх переробки на митну територію України у митному режимі імпорту.

Відповідно до частини 1статті 164 Митного кодексу України, товари, поміщені в митний режим переробки за межами митної території, протягом всього строку перебування у цьому режимі перебувають під митним контролем.

Відповідно до частини 1 статті 165 Митного кодексу України, поміщення товарів у митний режим переробки за межами митної території допускається з письмового дозволу органу доходів і зборів за заявою власника цих товарів або уповноваженої ним особи.

Подальше ввезення зазначеного товару на митну територію України відбулось у вересні 2013 року, тобто в межах строку дії дозволу Митниці на поміщення товару в режим переробки за межами митної території України.

Митну вартість товару Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма «Лаврік» було визначено виходячи із залишкової вартості долота в розмірі 2158,23 дол. США (17250,73 грн.), вартості ремонтних робіт в розмірі 2206,26 дол. США (17634,64 грн.), витрат на авіадоставку - 723,33 дол. США (5781,58 грн.) та завантаження-розвантаження - 80,25 дол. США (641,44 грн.). Таким чином, за розрахунком позивача митна вартість товару мала становити 5168,07 дол. США (41308,38 грн.).

При визначенні митної вартості вищевказаного товару на рівні 41361,78 дол. США (330604,71 грн.) Митницею взято за основу первинну митну вартість такого товару (ту, за якою на митну територію України у квітні 2013 року ввезено нове долото).

Суди дійшли вірного висновку, що митним органом неправомірно визначено митну вартість товару за первісною митною вартістю товару, з огляду на наступне.

Як встановлено судами, після вільного випуску в обіг товару - «Долото 12 ј» MDI616LHBPX PDC, серійний номер JF5484», останнє на підставі договору від 11.02.2013 року № ZOND-SSU/1-02/13-BS передане в експлуатацію на об'єкти ТОВ «НВППТ «ЗОНД». У серпні 2013 року вказане обладнання повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Сміт Сервісез Юкрейн» з механічним зносом 95%, його залишкова вартість склала 17250,70 грн..

З огляду на значне відпрацювання обладнання, Товариство з обмеженою відповідальнісью «Сміт Сервісез Юкрейн» прийнято рішення про проведення його ремонту.

Стосовно доводів відповідача про те, що у даному випадку мало місце здійснення ремонтних робіт в межах гарантійного зобов'язання, а тому товар мав бути вивезений на завод, розташований в Федеративній республіці Німеччина, оскільки саме з даної країни товар ввезено на митну територію України, слід зазначити наступне.

За змістом розділу 5 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 04.08.2010 року № SSU/SII-2010-01 гарантійне зобов'язання поширюється на неякісний товар, претензії щодо якості товару мають супроводжуватися відповідними документами.

Вивезення обладнання за межі митної території України відбулось в рамках виконання умов зовнішньоекономічного договору (контракту) від 04.08.2010 року № SSU/SII-2010-01, однак з урахуванням додаткових угод.

Таким чином, у даному випадку мало місце саме проведення ремонтних робіт за заявкою покупця - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміт Сервісез Юкрейн» та у зв'язку з значним відпрацюванням обладнання.

Статтею 168 Митного кодексу України встановлено, що під час ввезення продуктів переробки іноземні товари, які були витрачені у процесі переробки товарів, що вивозилися, декларуванню не підлягають.

Повне звільнення від оподаткування митними платежами застосовується до товарів, які були поміщені у митний режим переробки за межами митної території та в межах визначеного строку повертаються на митну територію України: 1) у тому самому стані, в якому вони були вивезені за межі митної території України, з дотриманням умов, зазначених у статті 78 цього Кодексу; 2) у відремонтованому вигляді, якщо ремонт проведено в рамках гарантійних зобов'язань.

До продуктів переробки (крім зазначених у частині другій цієї статті) застосовується часткове звільнення від оподаткування митними платежами, відповідно до якого сплаті підлягає позитивна різниця між сумою митних платежів, нарахованою на продукти переробки, та сумою митних платежів, яка підлягала б сплаті у разі імпорту відповідних товарів, які були вивезені за межі митної території України для переробки.

Враховуючи наведені положення статті 168 Митного кодексу України, є необґрунтованими твердження митного органу про те, що при визначенні митної вартості товару - «Долото 12 ј» MDI616LHBPX PDC, серійний номер JF5484» необхідно виходити лише із загальних положень розділу 9 Митного кодексу України.

Вказаний товар вже було ввезено на митну територію України у квітні 2013 року. При цьому, у ході митного оформлення позивачем визначено, а митницею визнано митну вартість товару на рівні 41361,78 дол. США (330604,71 грн.). Саме з даної суми сплачено митні платежі.

У спірній операції фактично мало місце повторне ввезення зазначеного товару, поміщеного у митний режим переробки за межами митної території України, на митну територію України. А відтак, визначення митної вартості такого товару має проводитись з врахуванням положень статті 168 Митного кодексу України.

Згідно із частиною 5 статті 58 Митного кодексу України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Матеріалами справи підтверджено, що стосовно спірної господарської операції третя особа понесла наступні витрати:

- 2206,26 дол. США - вартість ремонтних робіт;

- 723,33 дол. США - витрати на авіадоставку;

- 80,25 дол. США - вартість послуг завантаження/розвантаження товару.

Крім того, митним органом погоджено вивезення товару за межі митної території України з метою проведення відновлювального ремонту за ціною такого товару в розмірі 17250,73 грн.

Враховую вищевикладене, суди дійшли вірного висновку про те, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 23.09.2013 року № 806000002/2013/000012/1 діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій, є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Полтавської митниці Міндоходів - залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма «Лаврік» до Полтавської митниці Міндоходів, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сміт Сервісез Юкрейн» про скасування рішення - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

В.Ф. Мороз

Е.Ю. Швед