Справа № 814/538/16
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/538/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача Косцової І.П.
суддів Стас Л.В.
Турецької І.О.
за участю: секретаряХудика С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Національної поліції України, Атестаційної комісії № 5 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання незаконним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії №5 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 02.03.2016 року щодо невідповідності позивача займаній посаді, визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 21.03.2016 року №47 о/с в частині звільнення, поновити його на посаді та стягнути заробітну плату (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його безпідставно включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, оскільки він не належав до категорії працівників, які згідно ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію " підлягають атестації, а відтак результати атестування не можуть бути підставою для його звільнення.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав протиправним та скасував висновок Атестаційної комісії № 5 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про службову невідповідність ОСОБА_6, оформлений протоколом ОП № 15.00004260.0022820 від 02.03.2016 року, визнав протиправним та скасував наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 47 о/с від 21.03.2016 року щодо звільнення позивача зі служби в поліції, поновив його на посаді старшого інспектора - чергового управління інформаційного забезпечення Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з 22.03.2016 року, стягнув з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_6 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 22.03.2016 року по 06.12.2016 року у сумі 28757,69 гривень (двадцять вісім тисяч сімсот п'ятдесят сім гривень 69 грн.), без врахування середньої заробітної плати за один місяць, що підлягає негайному виконанню, стягнув з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь позивача середню заробітну плату за один місяць в розмірі 4029,74 гривень (чотири тисячі двадцять дев'ять гривень 74 коп.), допустив постанову в частині поновлення позивача на посаді старшого інспектора - чергового управління інформаційного забезпечення Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 4029,74 гривень до негайного виконання, присудив на користь позивача судовий збір у сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що законодавець наділив керівника територіального органу поліції повноваженнями про прийняттю рішення про проведення атестування поліцейських, при цьому, а ні Закон України "Про Національну поліцію ", а ні Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських не містять особливих умов або обмежень по прийняттю такого рішення, а також періоду часу між атестаціями.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, з 29 жовтня 2003 року по 06 листопада 2015 року ОСОБА_6 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07 листопада 2015 року - в органах поліції на посаді старшого інспектора - чергового управління інформаційного забезпечення Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання «старший лейтенант поліції».

На виконання доручення Національної поліції України від 28.01.2016 року Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області прийнято наказ №52 від 01.02.2016 року «Про проведення атестування особового складу ГУНП України в Миколаївській області».

02 березня 2016 року Атестаційна комісія №5 НП України в Миколаївській області за результатами співбесіди прийняла рішення, оформлене протоколом від 02 березня 2016 року ОП№15.000004260.0022820, про невідповідність позивача займаній посаді, і рекомендувала звільнити його зі служби в поліції через службову невідповідність.

Рішенням Апеляційної атестаційної комісії Південного регіону №3 від 11 березня 2016 року, оформлене протоколом від 11 березня 2016 року ОП№15.00004604.0022820, відхилено скаргу позивача на рішення Атестаційної комісії №5 НП України в Миколаївській області від 02 березня 2016 року.

Наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 21 березня 2016 року № 47 о/с ОСОБА_6 звільнено зі служби в поліції згідно пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач був переведений до Національної поліції на підставі п. 9 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію", останній не підпадав під перелік осіб, що підлягали атестуванню.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження ними служби в Національній поліції України регулюються нормами Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580), пунктами 8, 9, 12 розділу XI якого передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції.

Відповідно до статті 58 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Крім того, згідно пункту 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» видання наказу про призначення є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України.

Тобто, зазначений пункт Закону України «Про Національну поліцію» не передбачає процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після прийняття на службу в поліцію для подальшого проходження служби.

Тоді як відповідно до приписів частини першої статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Перелік підстав для атестування визначено у частині другій статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», так, атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Кожна з зазначених підстав для проведення атестування повинна бути зв'язана з певними передумовами, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, що на підставі особистої заяви позивача від 7 листопада 2015 року наказом Національної поліції України ОСОБА_6 без проведення конкурсу призначено на посаду старшого інспектора - чергового управління інформаційного забезпечення Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та присвоєно спеціальне звання «старший лейтенант поліції», отже останній прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктами 9 та 12 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» шляхом видання наказу про призначення за його згодою.

Крім того, як вбачається з наказу ГУ Національної поліції в Миколаївській області від 01.02.2016 року №52 «Про проведення атестування особового складу ГУНП України в Миколаївській області», останній не містить посилань на підстави для атестування поліцейських, передбачені частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію»,тоді як в ньому вказано лише про мету проведення атестування.

Водночас, судом встановлено, що атестування позивача проведено у порядку атестації усіх поліцейських Національної поліції з метою оцінки їх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, що відповідає положенням частини першої статті 57 Закону №580-VIII.

Окрім цього, судом першої інстанції були досліджені рішення (висновки) атестаційної комісії та апеляційної атестаційної комісії оформлених протоколами від 02 березня 2016 року ОП№15.000004260.0022820 та від 11 березня 2016 року ОП№15.00004604.0022820 та встановлено, що атестація позивача проведена всупереч Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року №1465.

Наведене підтверджується відсутністю мотивів, якими комісія керувалась під час прийняття такого рішення, зокрема, в протоколі відсутні будь-які посилання на обставини, що свідчать про недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей позивача, чи інші дані, які б свідчили про його низький професійний потенціал; невідповідність позивача оновленим вимогам суспільства до професії поліцейського, інших обставин, що свідчать про невідповідність особи позивача посаді, яку він займає.

Враховуючи, що мета атестування, визначена у частині першій статті 57 Закону №580-VIII, не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними у частині другій статті 57 Закону №580-VIII, тобто, цей Закон не передбачає проведення атестування без настання обставин, визначених частиною другою статті 57 цього Закону, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність дій відповідача щодо включення позивача до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, оскільки правові підстави для проведення атестації позивача були відсутні.

Частиною першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачі не навели жодних доводів на підтвердження обґрунтованості та правомірності рішення (висновку) атестаційної комісії, та щодо неможливості прийняття відносно позивача іншого, ніж передбаченого підпунктом 4 пункту 15 Розділу ІV Інструкції №1465, висновку, зокрема, займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Колегія суддів зазначає, що результати тестування обов'язково враховуються атестаційною комісією, однак вони не мають вирішального значення та мають оцінюватись разом з іншими матеріалами, що були подані до атестування, і відповідно, таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність рішення (висновку) атестаційної комісії щодо невідповідності ОСОБА_6займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність, оскільки останнє прийнято без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, а також за відсутності повного, всебічного розгляду та дослідження всіх матеріалів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції належним чином з'ясовані всі обставини справи, їм надано правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду не встановлено, а отже підстави для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Національної поліції України, Атестаційної комісії № 5 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання незаконним та скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: Л.В. Стас

І.О. Турецька