Справа № 601/1803/16, 2-а/601/47/2016
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Справа № 876/1192/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2016 року у адміністративній справі №601/1803/16 за позовом ОСОБА_1 до Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2016 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в якому просив визнати протиправними дії Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у здійсненні нарахування та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобов'язати Кременецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити нарахування та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірними дії Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області по відмові у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язано Кременецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, передбачену пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в позові. В апеляційній скарзі вказує, що відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.п. «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно п.2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Україні 23 листопада 2011 року № 1191, передбачено, що до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е», п.«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

ОСОБА_1 призначена пенсія по віку з 10 березня 2016 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З копії трудової книжки серія БТ-1 від 18.10.1973 року видно, що з 27.07.1978 року по 10.05.1979 року ОСОБА_1 працював на посаді майстра виробничого навчання Чортківської обласної автошколи; з 11.08.1981 року по 09.09.1984 року - в Кременецькій автошколі ДОСААФ на посаді викладача; з 09.08.1984 року по 25.08.1986 року - в Кременецькому середньому ПТУ-6 на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи; з 01.09.1986 року по 29.02.2016 року - в Крижівській ЗОШ 1-11 ступенів на посаді директора.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 4 листопада 1993 року затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі - Перелік).

Відповідно до примітки 3 до постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров»я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

У період до 1992 року діяв Перелік установ, організацій і посад, робота яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений наказом Міністерства соціального забезпечення УРСР від 31 грудня 1959 року № 135 та Положення про порядок зарахування стажу для призначення пенсій за вислугу років працівникам освіти та охорони здоров»я, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року №1397.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 1 Розділу І Переліку установ, організацій і посад робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, що є додатком до Постанови Ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року № 1397, вчителі та викладачі суворовських, нахімовських та інших воєнних спеціальних середніх шкіл та училищ, а також педагоги та викладачі навчальних закладів професійно - технічної освіти мають право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року № 1545-ХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечатьКонституції та Законам України.

Постановою бюро Президіуму центрального комітету Всесоюзного добровільного товариства сприяння армії, авіації і флоту (ДОСААФ СССР) від 13 грудня 1976 року затверджено Положення про школу ДОСААФ, згідно якого школа ДОСААФ є навчальною організацією підготовки спеціалістів для Збройних Сил СССР та народного господарства, а також центром роботи по пропаганді технічних знань і розвитку воєнно - технічних видів спорту.

Згідно листа Міністерства освіти України № 1/12-1162 від 22 червня 1998 року «Про належність автошкіл, спортивно - технічних клубів, автоучкомбінатів ТСО України до професійно - технічних навчальних закладів» роз'яснено, що згідно ст. 17 Закону України «Про професійно - технічну освіту» професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно - технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров»я. Відповідно до ст. 18 цього ж Закону до професійно - технічних навчальних закладів належать також навчально-курсові комбінати, навчальні центри та інші типи навчальних закладів (автошколи, спортивно-технічні клуби, автоучкомбінати), що надають професійно - технічну освіту. Таким чином ті навчальні заклади ТСО України, що отримали в установленому порядку ліцензії і здійснюють підготовку фахівців за робітничими професіями, належить до професійно - технічних навчальних закладів і включені до Державного реєстру навчальних закладів.

Згідно із Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14 червня 2000 року, до посад педагогічних працівників віднесено посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, вихователя.

Взявши до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що робота позивача на посаді викладача у Кременецькій автошколі ДОСААФ з 11 серпня 1981 року по 09 серпня 1984 року згідно чинного на той час законодавства давала право на пенсію вислугу років, зазначена установа відноситься до професійно - технічних навчальних закладів, а тому відмова відповідача у виплаті позивачу грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є безпідставною.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 41,195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2016 року у адміністративній справі №601/1803/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко

Повний текст ухвали складений 07 квітня 2017 року.