Справа № 826/9997/16
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

07 квітня 2017 року № 826/9997/16

Окружний адміністративний суд м. Києва, у складі судді Добрянської Я.І. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації

про визнання протиправними дій, зобов"язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просить: визнати дії відповідача щодо відмови у знятті з реєстрації за заявою ОСОБА_1 (подана представником за довіреністю Кучер-Курч О.А.) 10.06.2016 р. протиправними, зобов`язати зняти ОСОБА_1 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та внести відповідні зміни до Єдиного державного демографічного реєстру.

Під час судового засідання представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не прибув, уповноваженого представника не скерував, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на що, відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України суд вирішив продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, розглянувши наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:
Як зазначено у позовній заяві, на момент звернення до суду позивач в Україні зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 12.09.1991 р., що підтверджується довідкою, виданою Комунальним концерном «Центр комунального

сервісу» від 15.06.2016 р. №598. Дата народження позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто позивач за вказаною адресою був зареєстрований через місяць після свого народження.

Однак станом на день подання адміністративного позову позивач за вказаною адресою не проживає, що підтверджується актом від 15.06.2016 р., складеним ЖЕК №407.

Фактично, як йдеться у позовній заяві, позивач не мешкає за місцем реєстрації в Україні з 2001 р.

Так, у 2001 році позивач разом зі своїми батьками - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - добровільно залишив квартиру, в якій був зареєстрований, виїхав з України та переїхав до Російської Федерації. На момент перетину державного кордону України позивач не досягнув повноліття, а тому паспорта громадянина України не отримував.

13.09.2005 р. батьки позивача написали та подали компетентним органам заяви про вихід з громадянства України у зв`язку з поданням документів на отримання громадянства Російської Федерації (заяви зареєстровані ОСОБА_4 , нотаріусом Раменського нотаріального округу Московської області, 13.09.2005 за реєстровими номерами 1р-14225 та 1р-14231).

З урахуванням того, що на вказану вище дату позивачеві виповнилося 14 років, 15.09.2005 р. ним було надана згода на отримання громадянства Російської Федерації (позивач діяв за згоди своєї матері), заява зареєстрована ОСОБА_4 , нотаріусом Раменського нотаріального округу Московської області, 15.09.2005 за реєстровим номером 1р-14357.

На підтвердження набуття позивачем громадянства РФ свідчить і довідка за місцем вимоги, видана Відділом в Раменському районі Управління Федеральної Міграційної Служби Росії по Московській області (від 07.09.2006 р. №75/ОУФМС), про те, що позивач разом з батьками набули громадянства РФ у відповідності до ч.4 ст.14 Федерального Закону №151 «Про внесення змін та доповнень до Федерального Закону «Про громадянство РФ» від 11.11.2003 на підставі висновку ГУВС МО від 30.12.2005 р.

Таким чином, 14.04.2006 р. позивачеві видано паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 з відміткою про реєстрацію з 14.04.2006 р. за адресою: АДРЕСА_2 . Водночас паспорт громадянина України позивачем не повертався, оскільки позивач його не отримував.

Після досягнення позивачем 20 років йому було видано паспорт громадянина НОМЕР_2 , в якому зазначено та ж сама адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Про реєстрацію позивача за вказаною адресою свідчить і виписка з будинкової книги жилого будинку за адресою: АДРЕСА_3 , видана Адміністрацією сільського поселення Гжельське 07.04.2015 р. за №410.

Відтак, з квітня 2006 р. позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Поряд з цим фактично позивач з 1991 року продовжує бути зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , що суперечить самому поняттю реєстрації місця проживання.

З огляду на наведене 10.06.2016 р. ОСОБА_1 , громадянин Російської Федерації, в особі представника за довіреністю Кучер-Курч Олени Анатоліївни (довіреність від 02.04.2015 50 АА 5789079, посвідчена Аношкіною Н.О, нотаріусом Раменського нотаріального округу Московської області) звернувся до органу реєстрації - відділу з питань реєстрації з питань місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про зняття з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачем у знятті позивача з реєстрації місця проживання 10.06.2016 р. відмовлено на підставі п. 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207.

З огляду на вказані обставини, вважаючи відмову відповідача у знятті з реєстрації місця проживання протиправними, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів у судовому порядку до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

Нормативно-правовим актом, що регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свобод пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження є Закон України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 року №1382-IV (надалі також Закон №1382).

Відповідно до статті 2 Закону №1382 громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно зі статтею 3 Закону №1382 місцем проживання особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Реєстрація місця проживання або місця перебування особи внесення відомостей про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси одного житла особи чи адреси спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, військової частини до визначених цим Законом документів та до реєстраційного обліку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації фізичних осіб. Таким органом, згідно до п.п. 20 п. 4 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 р. №405/2011 (далі - Указ) є Державна міграційна служба України, яка здійснює свої повноваження безпосередньо та через головні управління міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління, відділи (сектори) міграційної служби в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (п. 7 Указу).

Водночас порядок зняття з реєстрації місця проживання визначено положеннями ст. 7 Закону №1382.

Так, даною нормою передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

- заяви особи або її законного представника;

- судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

- свідоцтва про смерть;

- паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

- інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання.

Зняття з реєстрації місця проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки і піклування.

Разом із заявою особа подає:

- документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України;

- військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі подачі заяви законним представником особи додатково подаються:

- документ, що посвідчує особу законного представника;

- документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі).

Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Разом з тим, на виконання положень Закону № 1382, Міністерством внутрішніх справ України Наказом від 22.11.2012 р. №1077 було затверджено Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів (надалі Порядок №1077).

Згідно п. 3.1 цього Порядку зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

- заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником;

- судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

- свідоцтва про смерть;

- паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

- інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; Інформація територіального органу ДМС України або територіального підрозділу ДМС України, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи посвідки на постійне проживання в Україні; підстав для проживання або перебування особи на обліку у закладі/установі (повідомлення про припинення підстав для проживання/перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту) (додаток 13); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Зняття з реєстрації на підставах, визначених в абзацах вісім та дев`ять пункту 3.1 цього розділу, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи закладу/установи або за заявою власника/наймача житла або їх законних представників.

Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про зняття з реєстрації місця проживання особисто. За заявою особи зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання (п. 3.2 Порядку №1077).

У разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/дітей з реєстрації місця проживання (п. 3.3 Порядку №1077).

Розділом VIІ Порядку №1077 встановлено процедуру скасування реєстрації / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи

Реєстрація / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи скасовується в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства (п. 7.1).

Так, у разі виявлення такого порушення керівник територіального підрозділу ДМС проводить перевірку підстав реєстрації / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації / зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи. Копія цього висновку надсилається керівнику головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - територіальний орган ДМС) для здійснення контролю (п. 7.2).

Про прийняте рішення особі надсилається письмове повідомлення, в якому зазначаються підстави його прийняття. Особу запрошують на прийом до територіального підрозділу ДМС для внесення відповідних відомостей до паспортного документа (п. 7.3).

Відомості про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи вносяться до карток реєстрації особи, адресних карток та паспортного документа шляхом внесення запису "скасовано" на штамп, що був внесений до цих документів з порушенням законодавства (штамп реєстрації місця проживання, або штамп реєстрації місця перебування, або штамп зняття з реєстрації місця проживання) (п. 7.4).

До реєстраційного обліку адресно-довідкового підрозділу надсилаються змінені відомості про реєстрацію місця проживання/перебування особи або талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні з відміткою "скасування попередніх відомостей" (п. 7.5).

Згідно до п. 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. №207, орган реєстрації відмовляє в реєстрації / знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.

Рішення про відмову в реєстрації / знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2015 р. №23 зупинено дії окремих положень Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації.

Так, з 1 березня 2015 р. зупинено дію пунктів 1 і 5 переліку документів громадян Російської Федерації для в`їзду, виїзду, перебування і пересування територією України, визначеного додатком 1 до Угоди, у частині можливості громадян Російської Федерації в`їжджати, прямувати транзитом, перебувати і пересуватися територією України на підставі паспорта громадянина Російської Федерації або свідоцтва про народження (для дітей віком до 14 років) із зазначенням належності до громадянства Російської Федерації.

Отже, враховуючи наведене у сукупності, а також виходячи з наявних у справі доказів, беручи до уваги обмеження, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2015 р. №23 зважаючи на ту обставину, що позивачем фактично не було отримано паспорта громадянина України, зважаючи на переїзд до Російської Федерації, суд приходить до висновку наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати дії Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щодо відмови у знятті з реєстрації за заявою ОСОБА_1 , поданою представником за довіреністю Кучер-Курч О.А. 10.06.2016 р., протиправними.

3. Зобов`язати зняти ОСОБА_1 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та внести відповідні зміни до Єдиного державного демографічного реєстру.

4. Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн. (п`ятсот п`ятдесят одну грн. 20 коп.).

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України. м

Суддя Я.І. Добрянська