Справа № 807/1303/16
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2017-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

I м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2017 рокум. Ужгород№ 807/1303/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі судових засідань - ОСОБА_1

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що у п. 2 резолютивної частини наказу начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_5 від 09.08.2016 р. № 29-д «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» зазначено, що за порушення правил етичної поведінки державних службовців та неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 66 Закону України «Про державну службу», попередити про неповну службову відповідність ОСОБА_4, заступника начальника митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС.

У наказі вказано, що за результатами службового розслідування, проведеного дисциплінарною комісією стосовно окремих працівників митного посту «Солотвино», встановлено, що цими працівниками при здійснені ними у період з 01.12.2015 р. до 11.02.2016 р. митних формальностей щодо відповідних товарів не було забезпечено виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Таким чином, у діях цих посадових осіб митного посту «Солотвино» є ознаки дисциплінарного проступку, що виявляється у неналежному виконанні ними своїх посадових обов'язків, актів органів державної влади.

Причинами та умовами, які сприяли вчиненню вказаних дисциплінарних проступків є неналежна організація роботи з боку заступника начальника митного посту «Солотвино» ОСОБА_4, низький рівень його відповідальності за якісне, повне та своєчасне здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, невжиття заходів для повного та своєчасного справлення податків, зборів (інших обов'язкових платежів) при переміщенні товарів і транспортних засобів через митний кордон України або проведенні митних процедур посадовими особами митного посту.

Таким чином, заступником начальника митного посту «Солотвино» ОСОБА_4 неналежно виконані посадові обов'язки, передбачені пунктами 2.1., 2.4, 2.12, 2.14, та 2.16 посадової інструкції заступника начальника митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС, затвердженої 27.07.2015 р., що стало наслідком незабезпечення реалізації вимог нормативно-правових актів з питань державної митної справи, у звязку з чим, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Позивач вважає, що окремі положення зазначеного наказу є протиправними та порушують його охоронювані законом права та законні інтереси, а відтак підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд даний адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення даного адміністративного позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях, при цьому пояснивши, що керуючись статтею 71 Закону України «Про державну службу» дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Закарпатської митниці ДФС проведено службове розслідування за фактом здійснення у період з 01.12.2015 року по 11.02.2016 року митного оформлення товарів «меблі» товарної позиції 9401- 9403, що переміщувались у транспортних засобах з реєстраційними номерами 89497РЕ, А03644ВН, А07092ВЕ, А01714ВН, 8Т62015, А06550АМ, АО7790ВН, А09738АВ через пункт пропуску «Солотвино-Сігету - Мармацієї» Закарпатської митниці ДФС.

Комісією по проведенню службового розслідування опрацьовано матеріали та документи, зібрані у ході проведення службових розслідувань, призначених наказами Закарпатської митниці ДФС від 19.02.2016 року № 107 «Про проведення службового розслідування» та від 11.05.2016 року № 271 «Про призначення службового розслідування» (із змінами).

За результатами службового розслідування на підставі зібраних матеріалів та наявних відомостей у дисциплінарній справі комісія прийшла до наступних висновків, зокрема щодо неналежного виконання посадових обов'язків, передбачених пунктами 2.1, 2.4, 2.12, 2.14, та 2.16 посадової інструкції заступника начальника митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС, затвердженої 27.07.2015 р., ОСОБА_4

Враховуючи наведене, представник відповідача просив суд у задоволенні даного адміністративного позову відмовити повністю, так як останній діяв в межах та спосіб встановлений чинним законодавством та з дотриманням Конституції України.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Так, як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Закарпатської митниці ДФС проведено службове розслідування за фактом здійснення у період з 01.12.2015 року по 11.02.2016 року митного оформлення товарів «меблі» товарної позиції 9401- 9403, що переміщувались у транспортних засобах з реєстраційними номерами 89497РЕ, А03644ВН, А07092ВЕ, А01714ВН, 8Т62015, А06550АМ, АО7790ВН, А09738АВ через пункт пропуску «Солотвино-Сігету - Мармацієї» Закарпатської митниці ДФС.

Комісією по проведенню службового розслідування опрацьовано матеріали та документи, зібрані у ході проведення службових розслідувань, призначених наказами Закарпатської митниці ДФС від 19.02.2016 року № 107 «Про проведення службового розслідування» та від 11.05.2016 року № 271 «Про призначення службового розслідування» (із змінами).

За результатами службового розслідування на підставі зібраних матеріалів та наявних відомостей у дисциплінарній справі комісія прийшла до висновку щодо неналежного виконання посадових обов'язків ОСОБА_4, передбачених пунктами 2.1, 2.4, 2.12, 2.14, та 2.16 посадової інструкції заступника начальника митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС, затвердженої 27.07.2015 .

На підставі висновку щодо проведення службового розслідування від 25.07.2016 року відповідачем по справі було винесено Наказ №29-д від 09.08.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» де п.2 зазначено, що за порушення правил етичної поведінки державних службовців та неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 66 Закону України «Про державну службу», попередити про неповну службову відповідність ОСОБА_4, заступника начальника митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС.

Суд, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались виходить з такого.

Юридична кваліфікація дій державного службовця повинна ґрунтуватись на нормах законодавства України, чинного на момент вчинення ним дисциплінарного проступку, а не на момент, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши доводи та пояснення представників сторін в судовому засіданні, суд зазначає, що дії державного службовця, в даному випадку ОСОБА_4, необхідно кваліфікувати за Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, водночас процедура застосування дисциплінарного стягнення повинна відбуватись на підставі Закону № 889 - VIII.

Суд вважає за необхідне зазначити також, що відповідач в оскаржуваному наказі під час притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності кваліфікуючи його дії, посилається на норми Закону України «Про державну службу» № 889 - VIII, що в даному випадку є недопустимим, оскільки цей Закон набув чинності 01.05.2016 р., а згідно із ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 1 Закону № 3723-ХІІ державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 3723-ХІІ регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів митного контролю, здійснюється згідно з цим Законом, якщо інше не передбачено законами України.

Основні обов'язки державних службовців визначені ст. 10 Закону № 3723-ХІІ, серед яких: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі. Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень. У разі одержання доручення, яке суперечить чинному законодавству, державний службовець зобов'язаний невідкладно в письмовій формі доповісти про це посадовій особі, яка дала доручення, а у разі наполягання на його виконанні - повідомити вищу за посадою особу.

Особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців врегульовано ст. 14 Закону № 3723-ХІІ, відповідно до якої дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює. До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного пливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

У свою чергу загальний порядок та підстави застосування дисциплінарних стягнень передбачені ст. ст.147-149 КЗпП України.

Відповідно до ч. З ст. 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

У Рішенні Конституційного Суду України від 30.05.2001 р. № 7-рп/2001 визначено, що наголошуючи на важливості гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, Конституція України встановила, що склад правопорушення як підстава притягнення особи до юридичної відповідальності та заходи державно-примусового впливу за його вчинення визначаються виключно законом, а не будь-яким іншим нормативно-правовим актом, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Системний аналіз викладених конституційних положень дає підстави дійти висновку, що за своїм змістом п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України визначено, що виключно законами України мають врегульовуватись підстави дисциплінарної відповідальності - діяння, які є дисциплінарними правопорушеннями (основні ознаки правопорушень, що утворюють їх склад), та відповідальність за них.

Згідно з п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року 23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (ст. 1, 3, ч. 2 ст. 19). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. З ст.62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч. 1 ст. 64).

З системного аналізу викладених положень законодавства слідує, що дисциплінарна відповідальність в Україні та процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об'єкту, об'єктивної сторони, суб'єкта, суб'єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення.

Об'єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб'єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов'язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю: КЗпП України, Законом України «Про державну службу» , правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

Таким чином, при наданні оцінки правомірності порядку накладання на позивача дисциплінарного стягнення та законності обставин його накладення, слід виходити із загальних правил притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, передбачених КЗпП України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про державну службу», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

З викладеного слідує, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, у даному випадку, у формі попередження про неповну службову відповідність, є наявність вини в діях позивача чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв'язок між ними і поведінкою ОСОБА_4 при виконанні своїх посадових обовязків.

Із зазначеного вбачається, що за вчинення працівниками митного посту «Солотвино» дисциплінарних проступків притягли до дисциплінарної відповідальності також і Позивача.

Однак, як зазначалося вище, юридична відповідальність застосовується лише до тих, хто вчинив правопорушення, порушив норму права, закон, адже юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України).

Як встановлено судом під час розгляду, в провину позивачу поставлений недостатній контроль за роботою підлеглих, що є неналежним виконанням посадових обов'язків, передбачених положеннями посадової інструкції заступника начальника митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС.

Між тим, з оскаржуваного наказу неможливо встановити, яке саме порушення трудової дисципліни та коли вчинив чи допустив ОСОБА_4 та чи дійсно таке порушення з боку позивача мало місце. Оскаржуваний наказ містить детальний опис вчиненого порушення іншими посадовими особами митного поста «Солотвино», але в чому виразилося неналежне виконання позивачем посадових обов'язків в даному наказі не конкретизовано.

Ознакою порушення посадовою особою службової дисципліни, що може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв'язок між ними і поведінкою правопорушника. Отже, у даному випадку у позивача відсутня об'єктивна сторона дисциплінарного проступку (протиправна поведінка, причинний зв'язок між наслідками і поведінкою).

Таким чином, позивач, як державний службовець може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, але таке притягнення не є абсолютним та обмежується певними обставинами викладеними в ч. 1 ст. 14 Закону № 3723-ХІІ, однак не Законом України «Про державну службу» № 889 - VIII, який на момент виникнення спірних правовідносин ще не набув чинності.

В даному випадку відповідач вказує на неналежне виконання іншими посадовими особами митного поста «Солотвино» своїх службових обов'язків та актів органів державної влади, як на підставу для попередження позивача про неповну службову відповідність.

З наведеного можна дійти до висновку, що притягненню до дисциплінарної відповідальності повинен передувати певний проступок, який з урахуванням ступені тяжкості та всіх обставин має своїм наслідком певний вид дисциплінарного стягнення, але в будь - якому разі проступок повинен бути вчинений саме особою яка притягається до дисциплінарної відповідальності, оскільки згідно ч. 2 ст. 74 «Про державну службу» № 889 - VIII дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Однак відповідач не дотримався цих вимог при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності.

У мотивувальній частині оскаржуваного наказу міститься те, що відповідно до п. п. 2, 5 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-УІІІ, дисциплінарним проступком у діях позивача є порушення правил етичної поведінки державних службовців та неналежне виконання своїх посадових обов'язків, актів органів державної влади. Таким чином, позивача притягнено до дисциплінарної відповідальності за сукупності цих обставин.

Наведені відповідачем аргументи не є достатньо узгоджені при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність у відповідності з вимогами Закону № 889-VІІІ, оскільки згідно з ч. 4 цього Закону у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених п. п. 2 та 8 1 ст. 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених п. п. 4 та 5 ч. 2 ст. 65 цього Закону, суб'єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

Відповідно до п. п. 2, 4, 5, 8 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII дисциплінарними проступками є, зокрема, порушення правил етичної поведінки державних службовців; дії, що шкодять авторитету державної служби; невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця.

Слід зауважити, що однією із ознак дисциплінарного проступку позивача, що утворює його склад, у наказі зазначено порушення правил етичної поведінки державних службовців. Проте із змісту оскаржуваного наказу не вбачається в чому саме виявилось порушення ОСОБА_4 правил етичної поведінки державних службовців, які ґрунтуються на принципах служіння державі і суспільству, гідності поведінки, доброчесності, політичної нейтральності, прозорості і підзвітності та сумлінності.

У судовому засіданні представник відповідача також не зміг пояснити, у чому саме проявилось порушення позивачем правил етичної поведінки.

Разом з тим, позивачу у вину також безпідставно ставиться неналежне виконання актів органів державної влади, оскільки відповідачем знову не наводяться у спірному наказі конкретні акти органів державної влади, які неналежним чином виконував позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірності прийнятого на підставі висновку щодо проведення службового розслідування, призначеного відповідно до Наказу Закарпатської митниці ДФС від 08.06.2016 року №357 «Про внесення змін до наказів Закарпатської митниці» п.2 Наказу №29-д «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині застосування до заступника начальника митного посту "Солотвино" Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, позовна вимога щодо визнання вказаного пункту наказу №29-д від 09.08.2016 року протиправними та його скасування підтверджені належними та допустимими доказами, в зв'язку з чим позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 160,163,165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати п.2 наказу начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_5 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 09.08.2016 року № 29-д в частині застосування до заступника начальника митного посту "Солотвино" Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Стягнути з Закарпатської митниці ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок), який сплачений згідно квитанції №0.0.613143484.1 від 08.09.2016 року .

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяОСОБА_6