Справа № 377/173/17
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/173/17

Провадження №2-а/377/16/17

06 квітня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., в порядку скороченого провадження в м. Славутичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

До суду представником позивача подано названу позовну заяву з вимогами:

-визнати незаконними дії (рішення) управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області щодо обчислення ОСОБА_1 розміру пенсії за віком всупереч ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», без застосування показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують призначення нового виду пенсії на підставі заяви від 25.01.2017 року № 133;

-зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області обчислити ОСОБА_1 розмір пенсії за віком згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії на підставі заяви від 25.01.2017 року № 214 та виплачувати йому пенсію за віком в обрахованому розмірі з січня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивачеві з вересня 2006 року призначено пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Після досягнення відповідного пенсійного віку позивач з врахуванням загального у нього стажу роботи та стажу роботи за списком № 1 набув право на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Тому він звернувся 25 січня 2017 року із заявою про призначення пенсії до УПФУ в м. Славутичі Київської області. Відповідач не дав змогу йому написати особисто заяву про призначення пенсії, а видав готовий бланк заяви про призначення/перерахунок пенсії. Таким чином, ним була подана заява за № 214 від 25.01.2017 року про призначення пенсії за віком відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Проте, як стало позивачеві відомо, з рішення № 508/03 від 13.02.2017 року, відповідач відмовив позивачеві в призначенні пенсії за віком та обчислення її розміру із застосуванням положень ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV, мотивуючи тим, що позивач на дату звернення із заявою про призначення пенсії за віком вже отримував пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

Відповідач подав письмові заперечення, мотивовані тим, що позивач на час звернення за призначенням пенсії за віком перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ у Київській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У позивача в період отримання пенсії за цим Законом, виникло право на пенсію за Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Таким чином, реалізувати своє право на пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» можливо лише шляхом переведення з однієї пенсії на іншу пенсію, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах не є первинною для позивача. Отже, відповідно до ч. 3 ст. 45 закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Така практика застосування середньої заробітної плати при переведенні на пенсію згідно Закону № 1058 військовослужбовців є загальноукраїнською, застосовується з 01.10.2011 року та схвалена Пенсійним фондом України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Судом встановлено, що з 12 вересня 2006 року ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII), обчислена за формулою, передбаченою для цього Закону (без застосування показника середньої заробітної плати по Україні). Після призначення цієї пенсії ОСОБА_1 продовжував працювати.

Після досягнення відповідного пенсійного віку, 25 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до управління ПФУ в м. Славутичі Київської області із заявою № 214 про призначення йому пенсії за віком.

Управління ПФУ в м. Славутичі Київської області рішенням від 13 лютого 2017 року відмовило в призначенні пенсії за віком, посилаючись на те, що ОСОБА_1 на момент звернення за призначенням пенсії за віком перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України у Київській області як отримувач пенсії за вислугу років. Отже, призначення пенсії в УПФУ в м. Славутичі Київської області не є первинним призначенням пенсії, а переходом на інший вид пенсії. Згідно наданих документів ОСОБА_1 вік виходу на пенсію може бути йому знижено відповідно до п.2 ч.1 та п.1 ч.4 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 11 років, але він може звернутися із заявою до УПФУ в м.Славутичі Київської області про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

Вважаючи порушенням прав позивача з боку УПФУ в м. Славутичі Київської області та з метою їх відновлення представник позивача за довіреністю звернувсь за захистом до суду.

Оцінюючи дії відповідача УПФУ в м. Славутичі Київської області з точки зору їх відповідності Конституції України та Законам України, нормативно-правовим актам, прийнятим відповідним органом в межах повноважень та у спосіб, що передбаченими ними, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Пунктом 1 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Як зазначено у ч. 1 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно п. п. 1.1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року № 5-5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 року за № 442/6730, управління Пенсійного фонду України (далі - Фонд) у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - Управління) є органами Фонду, підпорядкованими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - регіональні управління), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до п. п. 1.2. Положення управління у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства соціальної політики України, дорученнями Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України, його першого заступника та заступника, наказами Фонду та постановами правління Фонду, дорученнями Голови правління Фонду, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування та наказами регіональних управлінь.

Згідно п. 3 п. п. 2.1. Положення одним з основних завдань Управління є призначення (перерахунок) пенсій.

Статтею 1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-XIIвійськовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором; у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону № 2262-XIIта Закону № 1058-IV, призначається одна пенсія за її вибором; при цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону № 2262-XII, і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону № 1058-ІV, яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп ? Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25цього Закону.

За правилами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Водночас ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.

Крім того, після звільнення зі служби ОСОБА_1 продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

У випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон № 1058-ІV, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом № 1058-ІV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Така позиція щодо застосування частини третьої ст. 45 Закону № 1058-ІV була висловлена Верховним Судом України у справі № 21-612а14.

Відповідно до абз.3 п.1 ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 8 років мають особи, учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів.

Згідно абз.5 п.1 ч.1 ст.55 вказаного Закону учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які відпрацювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним у встановленому порядку (чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на три роки понад передбачений цією статтею.

З матеріалів справи та оглянутої пенсійної справи позивача вбачається, що він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів та працював на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим у встановленому порядку, більше 10 років, тому має право на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV із зниженням пенсійного віку на 11 років відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що відповідачем не заперечується.

З урахуванням викладеного та оглянутих матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку на 11 років відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з обчисленням її розміру в порядку, встановленому ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії на підставі заяви від 25.01.2017 року № 214.

За таких обставин адміністративний позов слід визнати обґрунтованим та задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160-163 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисливши її розмір в порядку, встановленому ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії на підставі заяви від 25.01.2017 року № 214 та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком в обрахованому розмірі з 25 січня 2017 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд протягом десяти днів з дня одержання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не було скасовано.

Суддя Н. Ф. Теремецька