Справа № 204/863/17
Суддя: Тітова І. В.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/863/17
Провадження № 2-а/204/79/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 березня 2017 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

з участю секретаря Олішевської К.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Дніпро, інспектора роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Дніпро молодшого лейтенанта поліції Савченка Віктора Анатолійовича про визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

15 лютого 2017 року до суду надійшов вищевказаний адміністративний позов, у якому позивач просить поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом, визнати протиправними дії інспектора поліції Савченка В.А. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1, яке мало місце 27 січня 2017р. на вул.Столярова,1 у м.Дніпро., визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 27.01.2017р. серії ЕАА №054263 щодо визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягненян у вигляді штрафу у розмірі 425грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02 лютого 2017р. інспектором роти №5 батальйону №3 УПП у м.Дніпропетровську молодшим лейтенантом поліції Савченко В.А. відносно позивача складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425грн. - постанова серії ЕАА №054263 від 27.01.2017р. Вважає рішення відповідача неправомірними, у зв'язку з чим вимушений у порядку, передбаченому ст.171-2 КАСУ, звернутися до місцевого суду як до адміністративного суду, із проханням про визнання дій інспектора поліції протиправними та скасування, винесеної ним постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. На переконання позивача, під час притягнення його до адміністративної відповідальності працівником поліції було грубо порушені норми матеріального та норми процесуального права. На прохання позивача про надання відповідних доказів вини, йому відмовили; його права, передбачені ст.268 КУпАП належним чином позивачу не роз'яснили, а також не надали можливість їх використати зокрема, заявити клопотання про перегляд доказів його вини, надання відповідних пояснень, в тому числі і в письмовому вигляді. Більш того, під час зупинення позивача за допомогою проблискових маячків, автомобіль патрульної поліції рухався позаду у центрі міста в добре освітленій частині вул.Д.Явоницького м.Дніпро. В зазначеному порядку розташування автомобілів на проїзній частині та в зазначених дорожніх умовах з автомобіля патрульної поліції не могло бути достеменно визначено відсутність ввімкнених фар ближнього світла. При зупиненні, працівник поліції, що склав оскаржувану постанову заявив про відсутність ввімкнених габаритних вогнів, а не світла ближніх фар. Враховуючи, що одним із завдань патрульної поліції є надання допомоги учасникам дорожнього руху, інспектором всупереч зазначеним вимогам закону, не було з'ясовано причину, з яких на його думку, не горіли габаритні вогні та не надано відповідну допомогу. Претензії щодо керування позивачем автомобілем в темну годину доби з вимкненими фарами ближнього світла взагалі не йшлося та зазначений факт працівниками поліції при складанні постанови не перевірявся. Про таке формулювання правопорушення, як воно викладено в оскаржуваній постанові, де зазначено про рух ТЗ з вимкненими фарами ближнього світла, позивач дізнався з тексту самої постанови, яка йому була вручена. Про відсутність на ТЗ ввімкнених габаритних вогнів в постанові не зазначено та це не є порушенням п.19.1а ПДР, що інкриміновано в постанові про накладення адміністративного стягнення. Докази вчинення зазначеного правопорушення працівниками поліції позивачу не пред'явлено не лише під час складання спірної постанови, а й на його звернення з запитом до Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську з надуманих мотивів, що на відео з нагрудної камери працівника поліції зафіксовані начебто треті особи, збір інформації щодо яких є недопустимим та на відео може бути зафіксовано конфіденційну службову інформацію про роботу національної поліції. Тобто, докази вчинення адміністративного правопорушення відсутні.

У судове засідання позивач та його представник не з'явились, представник позивача надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала про ухвалення судом рішення без її участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу можу бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Щодо клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, суд, враховуючи положення ст.102 КАС України, знаходить підстави для поновлення пропущеного позивачем строку оскарження постанови, оскільки такий строк було пропущено з поважних причин, що підтверджено належними доказами, а саме листком непрацездатності серія АДБ №084903 (а.с.9).

Згідно із постановою серії ЕАА №054263 від 27.01.2017 року, складеною інспектором роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Дніпро молодшим лейтенантом поліції Савченком В.А., ОСОБА_1 було визнано винним в порушенні вимог ч.2 ст.122 КУпАП та п.19.1а ПДР і притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 425грн. (а.с.8).

Відповідно до вказаної постанови, 27 січня 2017р. о 18год.40хв. водій керував ТЗ в темну пору доби з вимкненими фарами ближнього світла, чим порушив п.19.1 ПДР України - порушення водіями ТЗ використання освітлювальних приладів в темну пору в умовах недостатньої видимості, в тунелях та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч.3 ст.70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи діяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зокрема, п. 12.3. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 лютого 2009 року N 77 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 р. за N 374/16390 передбачено, що оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, проводиться після обробки інформації, що міститься на електронних носіях, особою, яка відповідальна за роботу цього технічного засобу. Зазначена особа робить роздруківки матеріалів фото-, кінозйомки чи відеозапису, перевіряє транспортний засіб по автоматизованій інформаційно-пошуковій системі "Автомобіль" для встановлення власників або співвласників транспортних засобів, фотокартку передає до підрозділу з адміністративної практики для реєстрації.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності з ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом «посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, встановлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Крім того оскаржувана постанова в розумінні норм ЗУ «Про виконавче провадження» є виконавчим документом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У відповідності до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин в їх сукупності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст.7 КУпАП).

При винесенні постанови інспектор ДПС не дав належної оцінки і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, не прийняв до уваги усі пояснення позивача щодо відсутності з його сторони будь-яких ознак порушення правил дорожнього руху.

Згідно із ст.256 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірність свого рішення.

При винесенні цієї постанови не були враховані вимоги ст.268 КУпАП, що визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: її право на юридичну допомогу, збір і надання доказів. В даному випадку позивач був позбавлений вказаних засобів захисту, наданих йому законодавством при винесенні оскаржуваної постанови.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а у відповідності із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об'єктивне з'ясування всіх обставин справи.

Вказані вище обставини та підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 425грн. не можуть бути достатніми і належними доказами вчинення позивачем спірного правопорушення. Будь-яких інших документів на підтвердження правопорушення, нібито вчиненого відповідачем надано не було.

У відповідності до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова, ухвалена відповідачем, не містить посилань на докази та мотиви відхилення інших доказів, у ній лише констатовано факт, що ставить під сумнів вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Крім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідачем порушені процесуальні вимоги, передбачені КУпАП України щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачених статтею 122 КУпАП України, а саме, в порушення вимог ст.254 КУпАП України щодо фіксації адміністративного правопорушення, відповідачем не складено протокол про його вчинення.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122 КУпАП, обов'язково складається протокол про адміністративне правопорушення.

В порушення вимог ч.4 ст.258 КУпАП України не зважаючи на оспорювання позивачем адміністративного правопорушення і адміністративного стягнення відповідачем не складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП.

В порушення вимог ст.276 КУпАП відповідач виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП України на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 1271-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників (частина друга статті 276 КУпАП).

Зазначенні процесуальні вимоги закону щодо розгляду справ інспектором Савченко В.А. були порушені.

Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена статтею 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Крім цього, у ст.245 КУпАП визначено завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення, серед яких своєчасне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення їх у відповідності до закону уповноваженою особою, яка при цьому у відповідності до ст.280 КУпАП, має з'ясувати: чи було вчинено, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Згідно із ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Перелік видів та джерел доказів у справах про адміністративні правопорушення, зазначені ст. 251 КУпАП, зокрема ними є пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Таким чином винесення відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, на місці вчинення правопорушення, є неправомірним та призвело до порушення позивача прав, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема права користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо, якими позивач не мав можливості скористатися. Крім того, при накладенні конкретного розміру штрафу не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення, на що вказує позивач ст.33 КУпАП.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбаченоч.2 ст.122 КУпАП, є безпідставним, а постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 054263 винесеної 27 січня 2017 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Дніпро, інспектора роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Дніпро молодшого лейтенанта поліції Савченка Віктора Анатолійовича про визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування постанови про притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП серії ЕАА № 054263 від 27.01.2017 року задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії інспектора поліції Савченка Віктора Віталійовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, яке мало місце 27 січня 2017р. на вул.Столярова,1 у м.Дніпро.

Визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 27.01.2017 року серії ЕАА № 054263 щодо визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тітова