Справа № 514/1454/14-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року м. Київ К/800/47444/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шведа Е.Ю.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за

касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг»

на постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 10 грудня 2014 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року

у справі № 514/1454/14-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг»

до Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області

про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ТОВ «Агропрайм Холдинг» звернулось до суду з адміністративним позовом до Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області (далі - Рада) про визнання протиправним та скасування рішення від 27 червня 2013 року №177-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель с. Красне Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області».

Постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 10 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ТОВ «Агропрайм Холдинг» звернулось до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення цих судів та прийняти нове - про задоволення позову. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що відповідач порушив процедуру прийняття оспорюваного рішення, зокрема в частині оприлюднення регуляторного акта та здійснення державної експертизи технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу Рада просила залишити таку без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами установлено, що ТОВ «Агропрайм Холдинг» орендує земельні ділянки комунальної власності, розташовані на території Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області в межах населеного пункту на підставі відповідних договорів оренди.

15 лютого 2013 року рішенням 23 сесії 6-го скликання Красненської сільської ради Тарутинського району Одеської області вирішено провести нормативну грошову оцінку земель населеного пункту с. Красне Красненської сільської рада.

27 червня 2013 року Рада рішенням №177-УІ затвердила технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель с. Красне, розроблену ОРД ДП «Центр ДЗК», ввела в дію результати грошової оцінки земель та вирішила внести відповідні зміни до договорів оренди землі щодо розміру орендної плати.

Відповідно до затвердженого заступником начальника ГУ Держземагенства в Одеській області Висновку державної експертизи землевпорядної документації від 29 травня 2013 року № 104 ГУ Держземагенства в Одеській області перевірило (розглянуло) технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту с. Красне та встановило, що вказана документація не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому повертається на доопрацювання замовнику - Одеській філії ДП «Центр ДЗК». Контроль за усуненням зазначених у цьому висновку зауважень покладено на відділ Держземгенства в Тарутинському районі Одеської області.

Судами встановлено, що вказані у вищезазначеному Висновку № 104 недоліки 10 червня 2013 року фактично в повному обсязі усунуто, про що свідчить наявний в матеріалах справи «Коректурний аркуш про усунення зауважень», скріплений печатками та підписаний представником розробника землевпорядної документації начальником відділу ЗР Одеської РФ «Центр ДЗК» та в.о. начальника відділу Держземгенства в Тарутинському районі Одеської області.

Крім того, судами установлено, що оскільки в селі Красне Тарутинського району немає власного друкованого засобу масової інформації та офіційної сторінки в мережі інтернет, Рада прийняла рішення опублікувати проект оскаржуваного рішення в інформаційному кутку в вестибюлі приміщення сільської ради та опублікувати проект оскаржуваного рішення на офіційному сайті Тарутинської районної ради 18 травня 2013 року і таким чином довести його зміст до відома всіх зацікавлених осіб.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив серед з того, що аналіз впливу акта і його проект були оприлюднені до прийняття цього акта в інформаційному кутку в вестибюлі приміщення сільської ради, тому підстави вважати, що відповідач не дотримався вимого законодавства відсутні. Водночас, суди не взяли до уваги посилання позивача щодо необхідності проведення повторної експертизи землевпорядної документації, оскільки відповідно до вимог п. 3.5.6. Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 03 грудня 2004 року № 391 (далі - Методика), повторній експертизі на загальних підставах підлягає лише негативно оцінена землевпорядна документація, а не та, яка не в повній мірі відповідає вимогам законодавства, тобто як у цьому випадку фактично затверджена за умови усунення недоліків.

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів та зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст.ст. 8, 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» державна експертиза проводиться в обов'язковій, вибірковій та добровільній формах. Обов'язковій державній експертизі підлягають технічна документація з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Згідно з положеннями ст. 35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи. Висновки державної експертизи повинні містити оцінку допустимості та можливості прийняття рішення щодо об'єкта державної експертизи і враховувати соціально-економічні наслідки. Якщо об'єкт державної експертизи підготовлений згідно з вимогами законодавства, встановленими стандартами, нормами і правилами, то він позитивно оцінюється та погоджується. У разі необхідності погодження може обумовлюватися певними умовами щодо додаткового опрацювання окремих питань та внесення коректив, виконання яких не потребує суттєвих доробок.

Позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією.

Реалізація заходів, передбачених документацією із землеустрою та документацією з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріалами і документацією державного земельного кадастру щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи, без позитивних висновків державної експертизи забороняється.

У разі якщо об'єкт державної експертизи не повною мірою відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, він повертається на доопрацювання. При цьому вказуються конкретні вимоги, відповідно до яких необхідно внести зміни і доповнення до об'єкта державної експертизи.

Об'єкт державної експертизи, який не відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується. Негативна оцінка об'єкта державної експертизи повинна бути всебічно обґрунтована відповідно до вимог законодавства, встановлених стандартів, норм і правил.

Висновки державної експертизи після їх затвердження спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері державної експертизи є обов'язковими для прийняття до розгляду замовником і врахування при прийнятті відповідного рішення щодо об'єктів державної експертизи.

Відповідно до положень п. 3.5 Методики на заключній стадії проведення державної експертизи узагальнюються результати експертних досліджень, готується висновок державної експертизи щодо доцільності затвердження землевпорядної документації.

Підготовлені висновки державної експертизи повинні зводитись до трьох можливих варіантів:

землевпорядна документація в цілому відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється позитивно та погоджується (у разі необхідності погодження може обумовлюватися певними умовами щодо додаткового опрацювання окремих питань та внесення коректив, виконання яких не потребує суттєвих доробок);

землевпорядна документація не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, повертається на доопрацювання;

землевпорядна документація, яка не відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується.

Оцінка землевпорядної документації у висновках державної експертизи (за одним із вказаних варіантів) є обов'язковою. При цьому, негативна оцінка об'єкта експертизи повинна бути всебічно обґрунтована положеннями відповідних нормативно-правових актів.

Негативно оцінена землевпорядна документація після доопрацювання підлягає повторній експертизі на загальних підставах.

Висновки державної експертизи землевпорядної документації після їх підпису експертами, керівником експертного підрозділу та затвердження керівництвом Держкомзему, Рескомзему АР Крим, обласних, Київського і Севастопольського міських головних управлінь Держкомзему, скріплені гербовою печаткою, є обов'язковими для прийняття до розгляду замовником.

Усунення зауважень та внесення виправлень, виявлених в результаті державної експертизи, здійснюють розробники землевпорядної документації та інші суб'єкти, що допустили порушення вимог чинного законодавства України, встановлених норм і правил при підготовці об'єкта державної експертизи або його окремих складових частин.

Зважаючи на викладене, суд вважає правильним висновок судів про те, що повторній експертизі підлягає лише негативно оцінена землевпорядна документація. Зважаючи на те, що у цьому випадку землевпорядна документація була оцінена як така, що не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, була погоджена з певними умовами щодо додаткового опрацювання та відправлена на доопрацювання, контроль за яким покладено на відділ Держземгенства в Тарутинському районі Одеської області, а доопрацювання здійснено у повній мірі, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для здійснення повторної експертизи землевпорядної документації у цьому випадку та дотримання Радою вимог щодо здійснення державної експертизи такої документації.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», якщо в межах адміністративно-територіальної одиниці чи в населеному пункті не розповсюджуються друковані засоби масової інформації, а місцеві органи виконавчої влади, територіальні органи центральних органів виконавчої влади, органи та посадові особи місцевого самоврядування не мають своїх офіційних сторінок у мережі Інтернет, документи, зазначені у частинах першій - третій цієї статті, можуть оприлюднюватися у будь-який інший спосіб, який гарантує доведення інформації до мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці чи до відповідної територіальної громади.

Як установлено судами попередніх інстанцій, розробник регуляторного акта (Рада) у цьому випадку не має власних друкованих засобів масової інформації. Також Рада не має власної офіційної сторінки в мережі Інтернет. Таким чином, суд вважає правильним висновок судів щодо правомірності розміщення відповідачем відповідних документів в інформаційному кутку в вестибюлі приміщення сільської ради, що гарантує доведення інформації до мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Водночас, суд не бере до уваги посилання касатора на можливість та обов'язковість оприлюднення відповідачем відповідної інформації через місцеві засоби масової інформації, які розповсюджуються в с. Красне, оскільки Рада, як розробник проекту регуляторного акта, не є власником таких засобів масової інформації і на власний розсуд обирає спосіб оприлюднення відповідної інформації, який гарантує її доведення до мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» відхилити.

Постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 10 грудня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: