Справа № 817/1376/16
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"04" квітня 2017 р. Справа № 817/1376/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю госпрозрахункової фірми "Камаз-Транс-Сервіс" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "24" січня 2017 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю госпрозрахункової фірми "Камаз-Транс-Сервіс" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та наказу ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: від 30.08.2016 №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Мито на товари, що ввозяться на територію України СГ" на суму 24255,79 грн, з яких: 19404,63 грн - за податковим зобов'язанням; 4851,16 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями; №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України СГ" на суму 4851,16 грн, з яких: 3880,93 грн - за податковим зобов'язанням; 970,23 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями; та визнання неправомірним та скасування наказу від 01.08.2016 №474 про проведення документальної невиїзної перевірки.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за відсутності обґрунтованої підозри щодо допущення позивачем порушення законодавства України, відповідачем протиправно винесено спірний наказ про проведення позапланової невиїзної перевірки позивача при відсутності законних підстав, як і протиправно, на підставі необґрунтованих висновків щодо зобов'язання позивача сплатити суму ввізного мита та податку на додану вартість внаслідок відчуження транспортного засобу, ввезеного на митну територію України в якості внеску до статутного капіталу підприємства з іноземними інвестиціями, прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Вказує, що Законом України "Про режим іноземного інвестування" від 19.03.1996 №93/96-ВР оподаткування митом майна, що ввозиться в Україну як внесок іноземного інвестора до статутного капіталу підприємства з іноземними інвестиціями, здійснюється у порядку, встановленому Митним кодексом України, за статтею 287 якого відповідні товари звільняються від сплати ввізного мита, і лише при відчуженні таких товарів раніше трьох років з часу зарахування їх на баланс підприємства з іноземними інвестиціями ввізне мито сплачується на загальних підставах.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24.01.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, що державні гарантії захисту інвестицій не можуть бути скасовані або звужені. Транспортний засіб був ввезений на підставі Закону України "Про режим іноземного інвестування" та відчужений після спливу трьох років, а тому митні платежі та ПДВ не підлягають сплаті. Вказує на безпідставність проведення невиїзної перевірки.

Представник позивача в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав. Просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував. Просив відмовити в її задоволенні. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд встановив, що на підставі наказу Головного управління ДФС у Рівненській області від 01.08.2016 №474 "Про проведення документальної невиїзної перевірки" (а.с.21) посадовою особою відповідача проведено документальну невиїзну позапланову перевірку дотримання ТОВ Госпрозрахункова фірма "Камаз-Транс-Сервіс" вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товару за імпортною митною декларацією №204000019/2009/001926 від 23.11.2009, за результатами якої складено акт перевірки від 15.08.2016 №185/6/17-00-14-07-06/003567150 (а.с.10-17).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог законодавства України в галузі митної справи у зв'язку з відчуженням ввезеного на митну територію України майна іноземного інвестора, що призвело до порушення вимог пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо регулювання ринку автомобілів в Україні" від 07.12.2000 №2134-ІІІ; пункту 2 частини 3 статті 75, статті 278, частини 2 статті 287 Митного кодексу України та пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України у частині повноти сплати ввізного мита та частини податку на додану вартість з імпортованих товарів увезених як внесок до статутного фонду підприємства з іноземними інвестиціями при відчуженні даних товарів на митній території України, в результаті чого було занижено податкові зобов'язання на суму 23285 грн 56 коп., з яких: 19404 грн 63 коп. - ввізне мито; 3880 грн 93 коп. - податок на додану вартість з імпортованих товарів.

Зокрема встановлено, що позивачем не було сплачено ввізне мито та частина податку на додану вартість з імпортованих товарів, а саме: сідлового тягача марки RENAULT MAGNUM 440.19Е, для перевезення напівпричепів, шасі №VF611GTA000130994, що був у використанні, 2004 року випуску, дизель, місць для сидіння - 2, потужність - 324KW, номер двигуна - 83М0611500, тип двигуна Е ТЕСН В+J01, об'єм двигуна 11939 см3, колір - білий, фірма виробник RENAULT TRUCKS, FR, торгівельна марка "RENAULT", увезеного у листопаді 2009 року як внесок до статутного фонду підприємства з іноземними інвестиціями при відчуженні даного автомобіля фізичній особі ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу від 17.09.2015 №8.

ГУ ДФС у Рівненській області 30.08.2016 винесено податкові повідомлення-рішення:

№, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Мито на товари, що ввозяться на територію України СГ" на суму 24255,79 грн, з яких: 19404,63 грн - за податковим зобов'язанням; 4851,16 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями;

№, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України СГ" на суму 4851,16 грн, з яких: 3880,93 грн - за податковим зобов'язанням; 970,23 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до статті 351 Митного кодексу України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:

1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу органу доходів і зборів.

Документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що не було жодної з підстав, встановлених в ст. 351 МК України для проведення перевірки.

Суд встановив, що документальна невиїзна позапланова перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю госпрозрахункової фірми "Камаз-Транс-Сервіс" проведена відповідачем у зв'язку із реєстрацією 28.09.2015 у Єдиному реєстрі податкових накладних за реєстраційним № податкової накладної від 17.09.2015 №529, виписаної Товариством з обмеженою відповідальністю госпрозрахунковою фірмою "Камаз-Транс-Сервіс" на суму 55400 грн (в т.ч. 9233,33 грн ПДВ) у зв'язку із відчуженням автомобіля марки RENAULT MAGNUM на підставі договору купівлі-продажу від 17.09.2015.

Крім того, колегія суддів звертає увагу позивача, що перевірку на підставі оскаржуваного наказу проведено та за результатом складено акт. Наказ про проведення перевірки є актом одноразового застосування і вичерпує свою дію фактом її виконання.

Отже за вказаних обставин колегія суддів вважає, що оскільки наказ реалізовано, він вичерпав свою дію, а тому відсутні підстави для його скасування.

Суд встановив, що підставі митної декларації типу ІМ40 №204000019/2029/001926 від 23.11.2009 та доданих документів позивачем було ввезено на митну територію України транспортний засіб: сідловий тягач марки RENAULT MAGNUM 440.19Е, для перевезення напівпричепів, шасі №VF611GTA000130994, що був у використанні, 2004 року випуску, дизель, місць для сидіння - 2, потужність - 324KW, номер двигуна - 83М0611500, тип двигуна Е ТЕСН В+J01, об'єм двигуна 11939 см3, колір - білий, фірма виробник RENAULT TRUCKS, FR, торгівельна марка "RENAULT", митне оформлення якого проведено із звільненням від оподаткування ввізним митом як внесок до статутного фонду підприємства з іноземною інвестицією.

Митна вартість згідно графи 45 склала - 194046,27 грн; код за УКТ ЗЕД згідно графи 33 - ; ставка ввізного мита - 10%; спосіб сплати ввізного мита - 11 - "Подання векселя при митному оформленні майна, увезеного як внесок до статутного фонду підприємства з іноземними інвестиціями". Загальна сума пільги зі сплати ввізного мита шляхом подання векселя при митному оформленні майна, увезеного як внесок до статутного фонду підприємства з іноземними інвестиціями склала 19404,63 грн.

Як вбачається з інформаційного повідомлення про внесення іноземної інвестиції, яке міститься в матеріалах справи, що зареєстровано за №1356-3-1-568/09 від 14.12.2009 у головному управлінні економіки та інвестиційної політики Рівненської ОДА, фірма VERMELL COMMERCIAL LTD придбала частку Товариства з обмеженою відповідальністю госпрозрахункової фірми "Камаз-Транс-Сервіс" на суму 15000 євро, що становить 178133,06 грн, внісши рухоме майно: сідловий тягач RENAULT MAGNUM, бувший у використанні 2004 року випуску вартістю 15000 євро, тим самим здійснивши іноземну інвестицію, яку зараховано на баланс Товариства з обмеженою відповідальністю госпрозрахункової фірми "Камаз-Транс-Сервіс", що засвідчено відміткою ДПІ м.Рівного від 11.12.2009.

В подальшому вказаний автомобіль марки RENAULT MAGNUM був відчужений позивачем фізичній особі ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 17.09.2015 №8, про що продавцем виписано податкову накладну від 17.09.2015 №529 на суму 55400 грн (в т.ч. ПДВ 9233,33 грн).

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про режим іноземного інвестування" від 19.03.1996 №93/96-ВР в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, майно, що ввозиться в Україну як внесок іноземного інвестора до статутного капіталу підприємств з іноземними інвестиціями (крім товарів для реалізації або власного споживання), звільняється від обкладення митом.

Відповідно до частини п'ятої статті 18 Закону України "Про режим іноземного інвестування" від 19.03.1996 №93/96-ВР якщо протягом трьох років з часу зарахування іноземної інвестиції на баланс підприємства з іноземними інвестиціями майно, що було ввезене в Україну як внесок іноземного інвестора до статутного капіталу зазначеного підприємства, відчужується, у тому числі у зв'язку з припиненням діяльності цього підприємства (крім вивезення іноземної інвестиції за кордон), підприємство з іноземними інвестиціями сплачує ввізне мито, яке обчислюється виходячи з митної вартості цього майна, перерахованої у валюту України за офіційним курсом валюти України, визначеним Національним банком України на день здійснення відчуження майна.

На час ввезення позивачем автомобіля марки RENAULT MAGNUM 440.19Е, 2004 року випуску (бувшого у використанні) на митну територію України (листопад 2009 року) та на час його відчуження діяли положення Закону України "Про усунення дискримінації в оподаткуванні суб'єктів підприємницької діяльності, створених з використанням майна та коштів вітчизняного походження" від 17.02.2000 №1457-III, який спрямований на захист конкуренції між суб'єктами підприємницької діяльності, створеними без залучення коштів або майна (майнових чи немайнових прав) іноземного походження, та суб'єктами підприємницької діяльності, створеними за участю іноземного капіталу, забезпечення державного захисту вітчизняного виробника та конституційних прав і свобод громадян України.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про усунення дискримінації в оподаткуванні суб'єктів підприємницької діяльності, створених з використанням майна та коштів вітчизняного походження" цей Закон поширюється на підприємства з іноземними інвестиціями, незалежно від часу внесення іноземних інвестицій, у тому числі до введення в дію та протягом дії Закону України від 13 березня 1992 року "Про іноземні інвестиції", Декрету Кабінету Міністрів України від 20 травня 1993 року N 55-93 "Про режим іноземного інвестування" та Закону України від 19 березня 1996 року "Про режим іноземного інвестування".

Офіційне тлумачення положень частини першої статті 5 Закону України "Про усунення дискримінації в оподаткуванні суб'єктів підприємницької діяльності, створених з використанням майна та коштів вітчизняного походження" від 17.02.2000 №1457-III та частини першої статті 19 Закону України "Про інвестиційну діяльність" у рішенні від 29 січня 2002 року №1-рп/2002 надав Конституційний Суд України, який дійшов таких висновків.

З дня набуття чинності частиною першою статті 5 Закону України "Про усунення дискримінації в оподаткуванні суб'єктів підприємницької діяльності, створених з використанням майна та коштів вітчизняного походження" спеціальне законодавство та державні гарантії захисту іноземних інвестицій, які діяли на момент реєстрації інвестицій і підлягали застосуванню на вимогу іноземного інвестора на підставі гарантій від зміни законодавства, застосовуються у межах, передбачених статтею 3 цього Закону та статтею 19 Закону України "Про інвестиційну діяльність".

Положення частини першої статті 5 Закону України "Про усунення дискримінації в оподаткуванні суб'єктів підприємницької діяльності, створених з використанням майна та коштів вітчизняного походження" від 17.02.2000 №1457-III у взаємозв'язку з іншими положеннями цього Закону є підставою як для відмови у наданні, так і для припинення раніше наданих пільг у сфері валютного і митного регулювання та справляння податків, зборів (обов'язкових платежів) підприємствам з іноземними інвестиціями, їх дочірнім підприємствам, а також філіям, відділенням, іншим відокремленим підрозділам, включаючи постійні представництва нерезидентів, незалежно від часу внесення іноземних інвестицій та їх реєстрації.

Отже, незважаючи на норми, які закріплені в ст. 18 Закону України "Про режим іноземного інвестування", якими передбачено надання пільг із сплати мита при ввезенні автомобіля як внеску іноземного інвестора до статутного капіталу підприємств з іноземними інвестиціями, все ж Законом України "Про усунення дискримінації в оподаткуванні суб'єктів підприємницької діяльності, створених з використанням майна та коштів вітчизняного походження припинено надання пільг для підприємств з іноземними інвестиціями у сфері валютного і митного регулювання та справляння податків, зборів (обов'язкових платежів), оскільки останній Закон набрав чинності пізніше, та підлягає пріоритетному застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно з положенням пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо регулювання ринку автомобілів в Україні" від 07.12.2000 №2134-ІІІ, автомобіль, що був попередньо ввезений в Україну без сплати (повної або часткової) передбачених законодавством податків та зборів, на підставі пільг, наданих законодавством, може бути відчужений або переданий у володіння, або (та) у користування, або (та) у розпорядження тільки після сплати у повному обсязі всіх податків та зборів, передбачених законодавством України на день ввезення автомобіля на митну територію України.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підприємства з іноземними інвестиціями не звільнені від обов'язку сплати податків і зборів при відчуженні автомобілів, які були попередньо ввезені в Україну без сплати передбачених законодавством податків та зборів, контроль за сплатою яких здійснюють митні органи. Тому той факт, що відчуження автомобіля відбулося після спливу трьох років не звільняє позивача від обов'язку сплати мита та ПДВ.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 18.02.2014 у справі № 21-491а13.

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність та обґрунтованість висновків контролюючого органу щодо наявності підстав для донарахування позивачеві податкових зобов'язань із сплати податку на додану вартість та ввізного мита та, відповідно, на правомірність податкових повідомлень-рішень від 30.08.2016 №, №, якими позивачеві визначено основне податкове зобов'язання та застосовано штрафні санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю госпрозрахункової фірми "Камаз-Транс-Сервіс" залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "24" січня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "06" квітня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю госпрозрахункової фірми "Камаз-Транс-Сервіс" вул.Київська,64-А, м.Рівне, 33027

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління ДФС у Рівненській області вул.Відінська,12, м.Рівне, 33023

- ,