Справа № 810/743/17
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/743/17 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

05 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Канівець К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до сільського голови села Рожівка Величко Софії Дмитрівни, Рожівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання дій та рішення незаконними, зобов'язання вчинити певні дії і стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до сільського голови села Рожівка Величко Софії Дмитрівни, Рожівської сільської ради Броварського району Київської області, в якому просив визнати незаконними дії сільського голови щодо прийняття рішення від 05.12.2016 №119, визнати незаконними дії про відмову в задоволенні заяви позивача, зобов'язати розглянути заяву позивача про надання земельної ділянки, стягнути з сільського голови та з сільської ради моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року позовна заява ОСОБА_2 була повернута позивачу на підставі п.6 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з ухвалою суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу через порушення норм процесуального права з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду слід залишити без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з даним позовом до сільського голови села Рожівка Величко Софії Дмитрівни, Рожівської сільської ради Броварського району Київської області щодо визнання незаконними дії сільського голови щодо прийняття рішення від 05.12.2016 №119, визнання незаконними дії про відмову в задоволенні заяви позивача про надання земельної ділянки, зобов'язання розглянути заяву позивача про надання земельної ділянки, стягнення моральної шкоди .

Так, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

При винесенні спірної ухвали, судом першої інстанції вказано, що відповідач відноситься до органу місцевого самоврядування, а тому, даний позов підсудний Броварському міськрайонному суду Київської області, як адміністративному суду.

Суд першої інстанції під час прийняття ухвали про повернення позовної заяви дійшов висновку, що дана справа, з огляду на суб'єктний склад, не підсудна Київському окружному адміністративному суду, а повинна розглядатись Броварським міськрайонним судом Київської області, оскільки відповідачем по справі виступає орган місцевого самоврядування та його посадова особа - сільський голова села Рожівка Величко Софія Дмитрівна та , Рожівська сільська рада Броварського району Київської області.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне:

Суддя після одержання позовної заяви, з'ясовує чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду.

Відповідно до п.6 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Слід зауважити, що із позовної заяви вбачається, що відповідачем у справі сільський голова села Рожівка Величко Софія Дмитрівна та , Рожівська сільська рада Броварського району Київської області.

Відповідно до ст.ст. 10,11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органами місцевого самоврядування є представницькі органи - сільські, селищні, міські, районні, обласні ради, а також виконавчі органи - виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно з ст.ст. 2, 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Не є посадовими особами технічні працівники та обслуговуючий персонал органів місцевого самоврядування.

У даному випадку, відповідачами у справі є орган місцевого самоврядування та його посадова особа, а предметом спору - їх рішення, а тому справа предметно підсудна місцевому загальному суду як адміністративному.

Оскільки категорія заявленого спору за суб'єктним складом її учасників підпадає під визначення п. 1 ч.1 ст.18 КАС України, тому справа підлягає розгляду місцевим загальним судом, як адміністративним судом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Слід зауважити на тому, що суд, який прийняв до провадження та розгляду адміністративну справу з порушенням правил підсудності (як територіальної, так і предметної), не може вважатись «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки це поняття включає не лише правову основу створення та існування самого суду, а й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто визначають його юрисдикцію з розгляду певної категорії справ за встановленою законом процедурою.

З огляду на вищезазначене судом першої інстанції обґрунтовано повернув позовну заяву позивачеві.

Доводи апелянта про підсудність зазначеного позову саме окружному суду, з посиланням на ст.17 КАС України та ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не заслуговують на увагу суду, так як з позовної заяви вбачається, що в даному адміністративному позові відповідачами у справі є орган місцевого самоврядування та його посадова особа, а предметом спору - їх рішення, а тому справа предметно підсудна місцевому загальному суду як адміністративному.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а тому, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 8-11, 196, 199, 204, 205, 206, 211 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 06 квітня 2017 року.

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Межевич М.В.

Сорочко Є.О.