Справа № 498/90/17
Суддя: Рімашевська О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 498/90/17
Номер провадження 2-а/498/5/17
П О С ТА Н О В А

іменем України

04 квітня 2017 року смт. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді - Рімашевської О.В., за участю секретарів судового засідання Гонтаренко О.В., Іванова І.С., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Лишавського В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Михайлівка адміністративний позов ОСОБА_1 до Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Уточнивши свої первинні позовні вимоги (а.с.28-30), позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому ставить питання про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА №505565 від 15 січня 2017 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Вимоги обґрунтовані неправомірністю дій працівників поліції під час винесення постанови, порушенням порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушенням правил оформлення постанови, передбачених п. 5 розділу 4 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. Суду пояснив, що 15.01.2017 року у нього склалась конфліктна ситуація з працівниками поліції, він був доставлений до приміщення Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області для складання протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП. Про те, що його притягнули до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП він не знав; працівники поліції йому не роз»яснювали його процесуальні права, не відбирали пояснень стосовно правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, про те, що його притягнули до відповідальності у вигляді штрафу він дізнався лише 21.01.2017 року, коли поштою отримав копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позицію позивача. Вказав, що копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивач отримав поштою 21.01.2017 року. Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП не складався; позивач не знав, що відносно нього розглядається адміністративний матеріал, позивачу не роз»яснювались його процесуальні права, форма оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не відповідає формі, затвердженій відповідною інструкцією. Крім того вказав, що сама постанова складена від імені особи, яка не приймала участь в розгляді адміністративного правопорушення.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позов. Суду пояснив, що 15.01.2017 року ОСОБА_1 був доставлений у приміщення Великомихайлівського ВП для складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП. Сам представник відповідача був викликаний до приміщення Великомихайлівького ВП для оформлення вказаних матеріалів, оскільки він є працівником поліції. Перебуваючи в приміщенні відділку він запропонував позивачу надати водійське посвідчення та реєстраційні документи на автомобіль для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що позивач відповів відмовою. Представник вказав, що він особисто попередив позивача про можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, зачитав позивачу його процесуальні права, оскільки будь яких письмових клопотань про відкладення розгляду справи від позивача не надходило, працівник поліції ОСОБА_4 склав постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, копія постанови була направлена поштою. Дії працівників поліції вважає правомірними.

Вислухавши пояснення учасників справи, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Перевіривши строки звернення позивача до суду з даним позовом, суд встановив, що ст. 289 КУпАП України встановлений десятиденний строк для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. Із пояснень позивача вбачається, що 15.01.2017 року він не отримав копію оскаржуваної постанови, що підтвердили працівники поліції, внаслідок чого копія постанови направлена ОСОБА_1 поштою. Позивач вказав, що він отримав копію оскаржуваної постанови поштою 21.01.2017 року, представник відповідача вказану інформацію не оспорював, до суду позивач звернувся 31.01.2017 року, тобто суд вважає, що позивачем не пропущений строк для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, і вказаний строк не потребує поновлення.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил,норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За правилами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 15.01.2017 року , приблизно в 1-2 годині, ОСОБА_1 був доставлений у приміщення Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області для складання протоколів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП.

Крім вказаних протоколів про адміністративне правопорушення, була складена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АА №505565 від 15.01.2017 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 15.01.2017 року о 1-40 в смт. Велика Михайлівка по вул. Центральна, керуючи автомобілем ВАЗ номер державної реєстрації НОМЕР_1, не пред»явив для перевірки посвідчення водія, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. (а.с.19).

Вказана постанова складена від імені т.в.о начальника Великомихайлівського ВП підполковника поліції В.М. Кара; постанова також містить підпис від імені вказаної особи.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка працівник поліції ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_1 був безпосередньо затриманий за його участю, доставлений у відділок поліції, він особисто просив ОСОБА_1 пред»явити посвідчення водія, на що той відмовився, після чого свідок зачитав йому його процесуальні права та склав постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Те, що постанова складене від імені т.в.о. начальника відділку поліції пояснив стресовим станом; також вказав, що постанова підписана не т.в.о. начальника відділку поліції, прізвище якого зазначено в постанові, а його заступником, який чергував у відділку. Вказав, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснював особисто він, він складав постанову від імені начальника органу.

Порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, чітко регламентований Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року. Аналіз вказаної Інструкції дозволяє зробити висновок, що притягнення особи до адміністративної відповідальності працівником поліції можливе без складання протоколу про адміністративне правопорушення у випадках, передбачених КУпАП, але у будь якому випадку має здійснюватись з дотриманням правил, встановлених КУпАП. Згідно з положеннями розділу 3 Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. За наслідками розгляду справи поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Положення вказаної Інструкції узгоджуються з положеннями КУпАП щодо того, що прийняття рішення у справі про адміністративне правопорушення здійснюється органом або посадовою особою, яка безпосередньо розглядала справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку суд достовірно встановив, що справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП розглядав лейтенант поліції ОСОБА_4, який і дійшов до висновку про винуватість позивача у вчиненні інкримінованого правопорушення, тоді як постанова по справі про адміністративне правопорушення складена від імені т.в.о. начальника Великомихайлівського ВП та підписана, також він імені т.в.о. начальника відділу поліції іншою особою - заступником начальника.

Вказана обставина свідчить про те, що оскаржувана постанова містить всі ознаки фальсифікації та не може розглядатись як належний документ, яким особу притягнуто до адміністративної відповідальності

Крім того, відповідачем у цій справі у відповідності зі своїм обов'язком доказування, встановленим ст.71 КАС України, не надано жодних належних доказів на підтвердження правомірності дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП; всі надані докази (пояснення понятих, рапорти працівників поліції) стосуються доказової бази вчинення позивачем правопорушень, передбачених ст. 130, 185 КУпАП. Відомостей щодо здійснення фото- або відеофіксації обставин, що стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, не надано. Постанова про накладення на особу адміністративного стягнення доказом правопорушення, відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є.

На підставі встановлених в судовому засіданні обставин, суд дійшов до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 69 - 71, 160 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії АА №505565 від 15 січня 2017 року, винесену від імені т.в.о. начальника Великомихайлівського ВП підполковника поліції Кара Валерія Михайловича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Повний текст постанови складений 10 квітня 2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Великомихайлівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії постанови суду.

Головуючий: О.В. Рімашевська