Справа № 817/2039/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2017 р.Р і в н е 817/2039/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Мідлік А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3
до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області
про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинення певних дій.

У позовній заяві позивач просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтованою площею 2,00 га на території Перемилівської сільської ради Млинівського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства, яка оформлена листом від 05.09.2016 року №Д-4008/0/5-16 та зобов'язати відповідача повторно розглянути в установленому статтею 118 Земельного кодексу клопотання позивача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтованою площею 2,00 га на території Перемилівської сільської ради Млинівського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства та прийняття рішення за результатами розгляду вказаного клопотання відповідно до вимог чинного законодавства.

Позов мотивований тим, що позивач, звернувшись до ГУ Держгеокадастру у Рівненській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га за межами населеного пункту на території Перемилівської сільської ради Млинівського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, отримав від останнього лист, відповідно до якого йому відмовлено в наданні відповідного дозволу, з посиланням на наказ Держземагентства України від 22.10.2014 №343 "Про Методичні рекомендації щодо підготовки територіальними органами Держземагентства до продажу на земельних торгах прав на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності за рахунок коштів виконавців земельних торгів". Вказані дії ГУ Держгеокадастру у Рівненській області позивач вважає протиправними, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача подав суду письмові заперечення на адміністративний позов (а.с.18-20), у яких зазначив про безпідставність та необгрунтованість позовних вимог покликаючись до наказу Держземагентства України від 22.10.2014 №343 "Про Методичні рекомендації щодо підготовки територіальними органами Держземагентства до продажу на земельних торгах прав на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності за рахунок коштів виконавців земельних торгів", на виконання якого відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 26.08.2015 №93 "Про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами" земельний масив площею 6,7837 га (у тому числі запитувана позивачем земельна ділянка площею 2,0 га згідно поданого викопіювання) на території Перемилівської сільської ради Млинівського району включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами. Враховуючи положення ч.3 ст.136 Земельного кодексу України до завершення відповідних торгів відповідна земельна ділянка не може бути передана позивачу, відтак відповідач діяв у спосіб, визначений законом, що виключає підстави для задоволення позову.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позовних вимог, та просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на доводи викладені в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

05.09.2016 за вх.№Г-4008/0/5-16 до ГУ Держгеокадастру у Рівненській області надійшла заява ОСОБА_3 від 05.09.2016 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га, яка розташована за межами населених пунктів Перемилівської сільської ради Млинівського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної форми власності (а.с.10).

Листом від 04.10.2016 №Г-4008/0-7708/0/6-16 ГУ Держгеокадастру у Рівненській області відмовило позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безкоштовно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, що розташована на території Перемилівської сільської ради Млинівського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства (а.с.7-8).

У ході судового розгляду судом зясовано помилковість зазначення реквізитів листа-відмови відповідача, що оскаржується у справі, у прохальній частині позовної заяви, оскільки по суті поданим адміністративним позовом позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою згідно листа відповідача від 04.10.2016 №Г-4008/0-7708/0/6-1, копія якого додана до позовної заяви.

Вважаючи відмову безпідставною та незаконною, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з наступного.

Згідно із ч.ч.1, 2, 3 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п.б ч.1 ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

У відповідності із ч.ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України, якою визначений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

При цьому ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме: підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, кожен громадянин України має установлене Земельним кодексом України право на одноразове безоплатне одержання у приватну власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, особистого селянського господарства та садівництва в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Для реалізації цього права громадянин подає до уповноваженого на розпорядження земельною ділянкою органу клопотання, в якому зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри, а також графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні, яка повинна базуватись на вичерпному переліку підстав для такої відмови, який визначений ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Як видно з наданих відповідачем доказів, заява позивача про надання безкоштовно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства повністю відповідала вимогам Земельного кодексу України, в тому числі до неї було додано графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки.

При цьому жодних доказів невідповідності указаного позивачем бажаного місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку - відповідачем не надано.

Як видно зі змісту листа-відмови від 04.10.2016 №Г-4008/0-7708/0/6-16, відповідач в якості єдиної підстави для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою указав те, що земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач, включена до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами. При цьому позивачу було запропоновано взяти участь у земельних торгах та придбати право користування земельною ділянкою за результатами аукціону.

У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч.1 ст.136 Земельного кодексу України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови (ч.2 ст.136 Земельного кодексу України).

Частиною 3 ст.136 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Із аналізу наведених норм Земельного кодексу України слідує, що Перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та прав на них, які виставляються на земельні торги визначається організатором земельних торгів і заборона щодо відчуження встановлена саме на ті земельні ділянки, які включені до Переліку. У свою чергу, до вказаного Переліку може бути включено земельну ділянку тільки за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформовану земельну ділянку, оскільки об'єктом продажу на аукціоні може бути земельна ділянка, яка є об'єктом цивільних прав.

Відповідно до пункту 29 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. №1051 (далі - Порядок №1051) кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється. У разі поділу чи об'єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер.

У ході судового розгляду представник відповідача стверджував, що відповідна земельна ділянка площею 2,00 га за межами населеного пункту на території Перемилівської сільської ради Млинівського району Рівненської області, запитувана позивачем, включена до Переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності та прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 26.08.2015 №93 (а.с.21).

Проте, з матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем було включено до вказаного Переліку на підставі згаданого наказу не сформовані згідно з вимогами земельного законодавства земельні ділянки: без зазначення їх кадастрових номерів, без визначення їх меж та конкретного місця розташування.

Так, наказом від 08.09.2016 №205 (а.с.22) ГУ Держгеокадастру у Рівненській області було включено, зокрема, відповідну земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 6,7837 га на території Перемилівської сільської ради з кадастровим номером :04:019:0137 до Переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності та прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами, затвердженого наказом ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 26.08.2015 №93 (додаток №1 до вказаного наказу).

Тобто, до відповідного Переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності та прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами, відповідачем до 08.09.2016 було включено земельні ділянки без зазначення кадастрових номерів, їх меж та конкретного місця розташування, що означає, що на момент звернення позивача до відповідача із відповідним клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га за межами населеного пункту на території Перемилівської сільської ради Млинівського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності вказана земельна ділянка не була включена до даного Переліку.

Як вбачається з листа від 04.10.2016 №Г-4008/0-7708/0/6-16, відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою відповідач покликався до наказу ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 26.08.2015 №93 зазначивши, що земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач, включена до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Враховуючи те, що згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 26.08.2015 №93 земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 6,7837 га на території Перемилівської сільської ради з кадастровим номером :04:019:0137 не була включена до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, суд вважає необгрунтованою відмову відповідача у листі від 04.10.2016 №Г-4008/0-7708/0/6-16 у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою з цих підстав.

Крім того слід врахувати, що така підстава для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, як включення тієї чи іншої земельної ділянки до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону - безпосередньо не передбачена ст.118 Земельного кодексу України.

Підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач всупереч приписам ст.71 КАС України не довів належними і допустимими доказами правомірність своїх рішень і дій, які оскаржуються позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо відмови ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га на території Перемилівської сільської ради Млинівського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства, яка оформлена листом від 04.10.2016 №Г-4008/0-7708/0/6-16.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області повторно розглянути в установленому статтею 118 Земельного кодексу України порядку клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га на території Перемилівської сільської ради Млинівського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства та прийняти рішення за результатами розгляду вказаного клопотання відповідно до вимог чинного законодавства.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.