Справа № 820/5606/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

31.03.2017 р. № 820/5606/16

Харківський окружний адміністративний суд у колегіальному складі:

головуючого судді Тітова О.М., суддів: Зінченка А.В., Спірідонова М.О.,

за участю секретаря судового засідання Костіної А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи -ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

представника третьої особи - ОСОБА_4,

третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Міністерства освіти і науки України, треті особи - Харківський національний університет радіоелектроніки, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про визнання протиправними дій, скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнень просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України, що полягали у недопущенні ОСОБА_6 до участі в конкурсі на заміщення посади ректора Харківського національного університету радіоелектроніки;

- скасувати наказ Міністерства освіти і науки України від 13.06.2016 №232-К "Про оголошення конкурсу на заміщення посади ректора Харківського національного університету радіоелектроніки".

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що дії Міністерства освіти і науки України щодо недопущення ОСОБА_6 до участі в конкурсі на заміщення посади ректора ХНУРЕ є протиправними, а наказ від 13.06.2016 №232-К "Про оголошення конкурсу на заміщення посади ректора Харківського національного університету радіоелектроніки" підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Надав до суду заперечення, в яких зазначив, що оскаржуваний наказ права позивача у сфері публічно правових відносин чи будь-які інші прав не порушує, тому правові підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Представник третьої особи, Харківського національного університету радіоелектроніки, у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях обставини, в яких зазначив, що права і інтереси ОСОБА_6 не були порушені Міністерством освіти і науки України, враховуючи те, що він був допущений до участі у конкурсі і в виборах на посаду ректора ХНУРЕ і приймав в них участь в якості кандидата на посаду ректора.

Представники третьої особи, ОСОБА_5, у судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити у його задоволенні.

Третя особа, ОСОБА_7, в судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів згідно з пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 того самого Кодексу означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 17 КАС України на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби поширюється компетенція адміністративних судів.

Пунктом 15 ст. 3 КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим та органах місцевого самоврядування.

Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України "Про державну службу". Згідно з вимогами ст. 9 цього Закону, правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією та спеціальними законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну службу» державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Положеннями ст. 42 Закону України "Про вищу освіту" визначено порядок обрання, призначення та звільнення з посади керівника вищого навчального закладу.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України "Про вищу освіту" засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган (особа) зобов'язаний оголосити конкурс на заміщення посади керівника вищого навчального закладу не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку контракту особи, яка займає цю посаду. У разі дострокового припинення повноважень керівника вищого навчального закладу конкурс оголошується протягом тижня з дня утворення вакансії.

Керівник вищого навчального закладу обирається шляхом таємного голосування строком на п'ять років у порядку, передбаченому цим Законом і статутом вищого навчального закладу. Засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган (особа) зобов'язаний оголосити конкурс на заміщення посади керівника вищого навчального закладу не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку контракту особи, яка займає цю посаду. У разі дострокового припинення повноважень керівника вищого навчального закладу конкурс оголошується протягом тижня з дня утворення вакансії.

Суд зазначає, що робота ректора за контрактом в державній установі, навіть з урахуванням спеціальної процедури призначення та звільнення, не є проходженням публічної служби в розумінні КАС України, оскільки, відповідно до частини 3 статті 21 Кодексу законів про працю України, контракт є лише особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Діяльність ректора, в даному випадку Харківського національного університету радіоелектроніки, не є публічною службою, при обранні ректора він не перебуває на державній службі за цією посадою, через що наказ Міністерства освіти і науки України від 13.06.2016 №232-К "Про оголошення конкурсу на заміщення посади ректора Харківського національного університету радіоелектроніки" не є публічно-правовим актом суб'єкта владних повноважень і не може оскаржуватися за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція щодо розмежування трудових правовідносин та публічної служби, а також юрисдикції судів щодо розгляду таких спорів визначена у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №8, а саме п. 13.1, в якому зазначено, що компетенція адміністративних судів поширюється саме на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Оскільки до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, при цьому вибори ректора вищого навчального закладу не пов'язані з проходженням публічної служби та не належать до публічно-правових, суд дійшов висновку, зазначений позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, через що провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних або трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За обставин, коли заявлені у справі позовні вимоги випливають із трудових відносин, що мають приватноправовий характер, а відповідний державний орган не виступає в цих відносинах як суб'єкт владних повноважень, зазначений спір має розглядатися у порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 3 ст. 157 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Керуючись статтями 157, 160, 165, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_6 до Міністерства освіти і науки України, треті особи - Харківський національний університет радіоелектроніки, ОСОБА_5, ОСОБА_7, про визнання протиправними дій, скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії.

Розяснити позивачу, що він має право звернутись із зазначеним позовом в порядку цивільного судочинства згідно правил підсудності, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали виготовлено 05.04.2017 року.

Головуючий суддя О.М. Тітов

Судді А.В.Зінченко

ОСОБА_8