Справа № 656/45/17
Суддя: Крисанова В. І.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Іванівський районний суд Херсонської області
Справа № 656/45/17
Номер провадження 2-а/656/4/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Крисанової В.І.

за участі:

секретаря судового засідання Шиян М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іванівської селищної ради Херсонської області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконкомі Іванівської селищної ради Херсонської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 24 січня 2017 року відповідачем винесена постанова про застосування до позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 1 700 грн. за ст. 152 КУпАП, а саме: встановлення торгівельної точки поблизу магазину «Дитячий світ» без дозволу органів місцевого самоврядування, яка є протиправною та підлягає скасуванню з наступних підстав. Протоколи про адміністративні правопорушення, складені щодо позивача 12, 17 та 23 січня 2017 року їй не вручалися, поштою не надсилалися. Посадова особа, яка склала протоколи про адміністративне правопорушення не зясувала характер правопорушення, не розяснила позивачу прав та обовязків, не правильно кваліфікувала дії.

При винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення відповідач не визначив поняття торгівельної точки, яку позивач на вул. Кібенка, 2, в смт. Іванівка не розміщувала. Відповідачем не встановлено обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її майновий стан, обставини, які обтяжують та помякшують відповідальність, застосовано найбільше стягнення, передбачене ст. 152 КУпАП, що є несправедливим.

Просить суд скасувати постанову відповідача про застосування до позивача адміністративного стягнення (а.с.10-12).

9 березня 2017 року позивач надала уточнення до адміністративного позову, посилаючись на те, що посадова особа, що склала на позивача протоколи про адміністративне правопорушення не розяснила прав та обовязків та не зазначила, що позивач відмовилась від розяснення їй прав та обовязків. Під час складання протоколів про адміністративне правопорушення не встановлено обставин, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, що передбачає предявлення паспорту та документів, які підтверджують те, що позивач є приватним підприємцем. Позивач не надавала згоди на розголошення її персональних даних. Не встановлено за яких обставин посадова особа отримала персональні дані на позивача. Просить суд визнати постанову відповідача, винесену 24 січня 2017 року щодо ОСОБА_1, протиправною та скасувати її (а.с.29).

24 лютого 2017 року відповідачем надано заперечення проти позову, з посиланням на те, що вимоги позивача є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, так як позивач не надала належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в адміністративному позові. ОСОБА_1 безпідставно посилається в адміністративному позові на те, що протоколи про адміністративні правопорушення їй не вручалися та поштою не направлялися, так як у протоколах про адміністративне правопорушення від 12, 17 та 23 січня 2017 зазначено, що позивач від підпису та отримання протоколу відмовилась в присутності свідків. Вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення, складеними 12, 17 та 23 січня 2017 року та доказами, а саме: 1) довідкою, виданою виконкомом Іванівської селищної ради Херсонської області № 331 від 24 січня 2017 року, згідно якої позивачу не видавався дозвіл на здійснення торгівлі на земельній ділянці територіальної громади Іванівської селищної ради; 2) Збірним кадастровим планом проекту землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності в межах смт. Іванівка, Іванівського району, Херсонської області, затвердженого рішенням ХІХ сесії селищної ради VІ скликання від 20 вересня 2012 року №255, на якому зазначені земельні ділянки за категоріями земель та цільовим призначенням, зокрема земельна ділянка, на якій позивач встановила точку торгівлі, відноситься до земель загального користування зелені насадження. Безпідставні твердження позивача про те, що вона була позбавлена можливості ознайомитися з відомостями, які стосуються форми протоколу, так як позивач рекомендованим повідомленням, особисто одержаним 19 січня 2017 року, була повідомлена про розгляд адміністративної справи, призначеної на 24 січня 2017 року, на який не зявилась. Рішенням виконавчого комітету Іванівської селищної ради Херсонської області від 25 лютого 2016 року № 16 призначено уповноважену особу складати протоколи про адміністративне правопорушення спеціаліста І категорії з земельних питань селищної ради (а.с.18-19).

20 березня 2017 року відповідач надав додаткові заперечення до адміністративного позову, посилаючись на те, що чинним законодавством не передбачено направлення другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення особі, щодо якої він складений. В протоколах про адміністративні правопорушення від 12, 17 та 23 січня 2017 року є запис про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності від підпису та отримання протоколу відмовилась в присутності свідків. Це стосується і відмови позивача від розяснення їй прав та обовязків.

Безпідставні твердження позивача про недоведеність здійснення торгівлі нею як субєктом підприємницької діяльності, так як 23 січня 2017 року за вих. № 02-19/11 на адресу Іванівського відділення Генічеської обєднаної державної податкової інспекції відповідач направив запит про надання інформації про те, чи є позивач субєктом підприємницької діяльності, на який 23 січня 2017 року від податкового органу надійшла відповідь про те, що фізична особа ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку як платник податків. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (розділі «ОСОБА_2 діяльності») позивач здійснює: роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах, переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11.); роздрібну торгівлю фруктами й овочами в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.21.); роздрібну торгівлю з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами (основний) (код КВЕД 47.81.); роздрібну торгівлю з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям (код КВЕД 47.82.); роздрібну торгівлю з лотків і на ринках іншими товарами (код КВЕД 47.89.). Відповідно до Збірного кадастрового плану проекту землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності в межах смт. Іванівка, Іванівського району, Херсонської області, затвердженого рішенням ХІХ сесії селищної ради VІ скликання від 20 вересня 2012 року № 255, земельна ділянка, на якій позивач встановила точку торгівлі, відноситься до земель з цільовим призначенням - землі загального користування (зелені насадження) (а.с.56-58).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на те, що є фізичною особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність на підставі свідоцтва про державну реєстрацію від 8 січня 2008 року, зокрема має право здійснювати роздрібну торгівлю з лотків та на ринках. 12, 17 та 23 січня 2017 року у дні, коли на неї були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП, вона не здійснювала торгівлю та не встановлювала торгову точку у місці, зазначеному у протоколах про адміністративне правопорушення.

За усною заявою позивача до участі в судовому засіданні була допущена представник позивача ОСОБА_3, яка підтримала вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, та доповнила їх тим, що відповідачем не доведено встановлення позивачем торгової точки, місце та вид роздрібної торгівлі. В основу постанови про накладення адміністративного стягнення покладені протоколи про адміністративне правопорушення, які містять суттєві недоліки. Не доведено, що позивач вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала, просила суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини, викладені в запереченнях проти позову та доповнила їх тим, що позивач встановила торгівельну точку у виді лотка і здійснювала торгівлю без дозволу на розміщення торгової точки у місці, яке згідно Збірного кадастрового плану проекту землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності в межах смт. Іванівка, затвердженого рішенням ХІХ сесії селищної ради VІ скликання від 20 вересня 2012 року, відведене для зелених насаджень.

В якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, суд залучив посадову особу ОСОБА_5, що склав протоколи про адміністративне правопорушення, який в судовому засіданні пояснив, що працює на посаді спеціаліста І категорії з земельних питань селищної ради та уповноважений складати протоколи про адміністративне правопорушення. Позивач розмістила торгову точку та здійснювала торгівлю овочами на парапеті, який розділяє торгову зону від меморіалу загиблих воїнів. Овочі, якими торгувала позивач, знаходились в мішках та коробках, що стояли на парапеті та на землі. Місце для торгівлі відведене за приміщенням колишнього Будинку побуту. Про місце відведене для торгівлі позивач та інші особи, які здійснюють торгівлю, були проінформовані. Перед складанням першого протоколу про адміністративне правопорушення позивач категорично відмовилася покинути не встановлене місце та перейти у відведене місце, що змусило його викликати працівників поліції та в їх присутності скласти протокол про адміністративне правопорушення за порушення позивачем правил благоустрою, адміністративна відповідальність за що передбачена ст. 152 КУпАП. Позивач притягнута до адміністративної відповідальності як субєкт підприємницької діяльності. Перед складання інших двох протоколів позивач також категорично відмовлялась покинути не відведене для торгівлі місце та перейти у відведене для цього місце.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із постанови у справі про адміністративне правопорушення, винесеної адміністративною комісією при виконавчому комітеті Іванівської селищної ради Херсонської області, ОСОБА_1 визнана винною в тому, що 12 січня 2017 року, об 11 год. 13 хв., в смт. Іванівка, на вул. Кібенка, 2, поблизу магазину «Дитячий світ» встановила торгівельну точку без дозволу органів місцевого самоврядування, чим порушила п. 7.4.4 ОСОБА_6 благоустрою території селища Іванівка від 17 травня 2011 року № 114 та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП. До ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 1700 грн. (а.с.4-5). Аналогічні протоколи про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 складено 17 та 23 січня 2017 року (а.с.21-22).

Згідно довідки Іванівської селищної ради Херсонської області дозвіл на здійснення торгівлі на земельній ділянці територіальної громади Іванівської селищної ради ОСОБА_1 не видавався (а.с.23).

ОСОБА_1 19 січня 2017 року особисто отримала поштове відправлення про призначену на розгляд 24 січня 2017 року справу про адміністративне правопорушення (а.с.24).

Рішенням виконавчого комітету Іванівської селищної ради Херсонської області від 25 лютого 2016 року № 16 призначено спеціаліста І категорії з земельних питань селищної ради уповноваженою особою щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення (а.с.25).

Іванівською селищною радою Херсонської області зроблено запит до Іванівського відділенням Генічеської обєднаної державної податкової інспекції про надання інформації про те, чи є ОСОБА_1 субєктом підприємницької діяльності (а.с.59), на який, податковим органом надана відповідь про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як платника податків (а.с.60). ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію серії В02 №029982, дата проведення державної реєстрації 8 січня 2008 року (а.с.67).

ОСОБА_1 проживає за адресою: 75401, Херсонська область, Іванівський район, смт. Іванівка, вулиця Горького, 16 та здійснює діяльність за кодом КВЕД 47.11. - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах, переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; за кодом КВЕД 47.21. - роздрібна торгівля фруктами й овочами в спеціалізованих магазинах; за кодом КВЕД 47.81. - роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами (основний); за кодом КВЕД 47.82. - роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям; за кодом КВЕД 47.89. - роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами, що підтверджується безкоштовним запитом від 14 та 24 березня 2017 року (а.с.61-64,80-83).

Згідно Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №0322256, виданого 10 вересня 2010 року Іванівській селищній раді Херсонської області, земельна ділянка площею 0,9682 га, що розташована за адресою: Херсонська область, Іванівський район, смт. Іванівка, вулиця Енгельса, 4 - призначена для розміщення та обслуговування ринку (а.с.65).

Згідно з ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Конституції України кожному гарантується право знати свої права і обов'язки.

Адміністративна відповідальність за ст. 152 КУпАП України настає за порушення правил благоустрою територій населених пунктів.

ОСОБА_6 благоустрою селища Іванівка затверджені 17 травня 2011 року № 114 рішенням Х сесії селищної ради УІ скликання (далі ОСОБА_6 благоустрою селища).

Згідно з п. 7.4.4. ОСОБА_6 благоустрою селища забороняється самовільно встановлювати точки торгівлі з лотків, автомобілів, причепів, столиків, візків у не відведених для цього місцях та без наявності відповідного дозволу, виданого у встановленому порядку.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України від 6 вересня 2005 року № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» в редакції від 9 грудня 2015 року (далі Закон про благоустрій) на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Із порівняльного аналізу Закону про благоустрій та ОСОБА_6 благоустрою селища видно, що в п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону про благоустрій йдеться лише про заборону на самовільне встановлення обєктів зовнішньої реклами, торгівельних лотків, павільйонів, кіосків тощо.

ОСОБА_6 благоустрою селища затверджені 17 травня 2011 року, на час їх прийняття Закон про благоустрій діяв в редакції від 11 березня 2011 року.

Повноваження селищних рад у сфері благоустрою населених пунктів визначені ст. 10 Закон про благоустрій. Зазначений закон в редакції від 8 грудня 2009 року передбачав повноваження відповідача в частині надання дозволів на розміщення на території обєктів благоустрою будівель та споруд торговельного призначення, тобто відповідач у цих правовідносинах був дозвільним органом (п.10 ст. 10 Закону). Редакція цього Закону від 12 березня 2011 року вже не передбачала повноважень органу місцевого самоврядування щодо надання дозволів на розміщення на території обєктів благоустрою будівель та споруд торговельного призначення і з цього часу відповідач не є дозвільним органом.

Повноваження на надання дозволу на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності врегульовані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (в редакції, що діяла на час прийняття відповідачем ОСОБА_6 благоустрою селища), згідно ч. 4 ст. 28 якого, повноваження на надання дозволу на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності передані центральному органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури.

Із порівняльного аналізу п. 5 ст. 16 Закону про благоустрій в редакції від 11 березня 2011 року та п.7.4.4. ОСОБА_6 благоустрою селища видно, що в частині заборони самовільно встановлювати точки торгівлі з лотків, автомобілів, причепів, столиків, візків у не відведених для цього місцях - п.7.4.4 ОСОБА_6 благоустрою селища узгоджується з п. 5 ст. 16 Закону про благоустрій (на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо).

Разом з тим, п. 7.4.4. ОСОБА_6 благоустрою селища в частині заборони самовільно встановлювати точки торгівлі з лотків, автомобілів, причепів, столиків, візків без наявності відповідного дозволу, виданого у встановленому порядку - не узгоджується зі ст. 10 Закону про благоустрій, яка не передбачає повноважень органу місцевого самоврядування щодо надання дозволів на розміщення на території обєктів благоустрою будівель та споруд торговельного призначення.

З аналогічних підстав не узгоджуються з п. 5 ст. 16 Закону про благоустрій: п.2.1.17. «Дозвіл на розміщення на території обєктів благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення» ОСОБА_6 благоустрою селища, який передбачає видачу документу дозвільного характеру, встановленого виконавчим комітетом Іванівської селищної ради зразку, який дає субєкту господарювання право на здійснення господарської діяльності в сфері торгівлі та надання послуг та п.2.1.23. «Дозвільний орган» ОСОБА_6 благоустрою селища, згідно якого виконавчий комітет Іванівської селищної ради, посадові особи якого уповноважені видавати дозвіл на розміщення обєктів торгівлі (а.с.40-55).

Отримання дозвільного документу регулюється Законом України «Про дозвільну систему в сфері господарської діяльності».

У разі відсутності у субєкта господарювання дозвільного документу передбачена адміністративна відповідальність за ст. 164 КУпАП України, а орган, який правомочний застосовувати стягнення за цією нормою, є відповідна державна податкова інспекція (ч. 1 ст. 255 КУпАП).

За таких обставин, суд вважає, що відповідач необґрунтовано притягнув позивача до адміністративної відповідальності за порушення п.7.4.4. ОСОБА_6 благоустрою селища в частині відсутності у позивача дозвільного документу.

Підлягає дослідженню спірне питання щодо встановлення позивачем торгівельної точки.

Як вже зазначалось п.7.4.4. ОСОБА_6 благоустрою селища узгоджується із п. 5 ст. 16 Закону про благоустрій, згідно якого на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Із протоколів про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 24 січня 2017 року видно, що позивач 12, 17 та 23 січня 2017 року встановила торгову точку в смт. Іванівка, на вул. Кібенка, 2, поблизу магазину «Дитячий світ» (а.с.20-22,30-31).

Із пояснень представника відповідача видно, що позивач встановила торгівельну точку у вигляді лотка, який являє собою діалог між покупцем та продавцем у вигляді пропозиції (виставлення) товару. Товар був розміщений на території не відведеній для здійснення торгівлі, а саме за територією ринку у місці, віднесеному до зелених насаджень.

Із пояснень третьої особи ОСОБА_5 видно, що позивач здійснювала торгівлю овочами та фруктами, що знаходились в коробках та в мішках, розміщених на ґрунті та камяному парапеті, який розділяє територію ринку від меморіалу загиблих воїнів.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили те, що позивач 12, 17 та 23 січня 2017 року здійснювала торгівлю фруктами та овочами у невстановленому місці на камяному парапеті, що не відноситься до території ринку.

Позивач заперечувала як здійснення торгівлі, так і встановлення торгівельної точки за обставин, зазначених в протоколах про адміністративне правопорушення та постанові у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки в п. 7.4.4. ОСОБА_6 благоустрою селища йдеться про заборону самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо та цей перелік не є вичерпним, то на думку суду в протоколі про адміністративне правопорушення має бути відображено різновид обєкту торгівлі та вид торговельної діяльності.

На підставі аналізу наданих відповідачем доказів (пояснень свідків), суд вважає, що позивач здійснювала дрібно роздрібну торгівлю фруктами та овочами, для розміщення яких використовувала камяний парапет, розташований у місці, не відведеному для торгівлі (у невстановленому місці), що відокремлює територію ринку від меморіалу загиблих воїнів.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI 15 до малих архітектурних форм належать об'єкти, визначені законодавством.

Згідно з п. 3.3.1. Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства, затвердженої Наказом Держкомстату від 24 жовтня 2005 року № 327 лоток (розкладка, стенд, палатка) є різновидом обєкта торгівлі та являє собою нестаціонарні пункти продажу товарів на вулиці, на ринках, у підземних переходах, приміщеннях кінотеатрів, магазинів тощо, які, як правило, на ніч розбираються.

Згідно з п. 6.38 ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля» лоток; рундук це торговельний об'єкт для організації роздрібного продажу товарів обмеженого асортименту з використанням для їхнього викладання відкритого пристосування складано-розбірної конструкції, легко переміщуваної з місця на місце.

Згідно з п. 6.35 ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля» дрібно роздрібна торговельна мережа це частина роздрібної торговельної мережі, яка обєднує торговельні обєкти, розміщувані у спорудах некапітального типу або в пересувних (переносних) технічних засобах, і призначена для організування продажу товарів певного асортименту з використанням найпростішої технології торговельного процесу.

Згідно з п. 3 ОСОБА_6 роботи дрібно роздрібної торговельної мережі, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України від 8 липня 1996 року № 369 (далі ОСОБА_6 № 369), роздрібна торгівля через дрібно роздрібну торговельну мережу є однією із форм поза магазинного продажу товарів, при якій приміщення не мають торговельного залу для споживачів. Продаж товарів здійснюється через: пункти некапітальної забудови - кіоски, ларі, ларки, палатки, павільйони для сезонного продажу товарів, торговельні автомати; засоби пересувної мережі - автомагазини, автокафе, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки), розноски, лотки, столики тощо.

За наявності такої кількості різновидів роздрібної торгівлі він має бути зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 16 ОСОБА_6 № 369 розміщення пунктів дрібно роздрібної торговельної мережі здійснюється суб'єктом господарювання відповідно до вимог Земельного кодексу України та законодавства про благоустрій населених пунктів, планування та забудову територій, санітарного та епідемічного благополуччя населення, пожежну охорону, державну автоінспекцію та архітектуру.

Оскільки лоток є торговельним об'єктом для організації роздрібного продажу товарів, що являє собою малу архітектурну форму (споруду або пристрій для сезонної роздрібної торгівлі), то на його розміщення необхідно отримати дозвіл, який видається органом містобудування та архітектури за умови виникнення права на земельну ділянку, право на яку набувається суб'єктами підприємницької діяльності відповідно до земельного законодавства.

Згідно з п. 30 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833 (далі Порядок № 833), в редакції від 18 квітня 2013 року, що була чинною на день складання протоколів про адміністративне правопорушення щодо позивача, продаж продовольчих товарів, готових до вживання, а також тих, що швидко псуються, інших продовольчих товарів (у тому числі овочів і фруктів) за межами торговельного приміщення (виїзна, виносна торгівля) здійснюється у відведених для цього місцях за наявності у суб'єкта господарювання дозволу на розміщення пересувних малих архітектурних форм та за умови дотримання встановлених для таких товарів температурного режиму зберігання і санітарних норм.

Таким чином, субєкт підприємницької діяльності, може здійснювати торгівлю продовольчих товарів (у тому числі овочів і фруктів) за межами торговельного приміщення (виїзна, виносна торгівля) тільки у відведених для цього місцях за наявності у нього дозволу на розміщення пересувних малих архітектурних форм та за умови дотримання встановлених для таких товарів температурного режиму зберігання і санітарних норм.

Порушення п. 30 Порядку № 833 є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 160 КУпАП, що входить до повноважень органів внутрішніх справ (Національної поліції) або ст. 164 КУпАП, що входить до повноважень державної податкової інспекції.

Із наданих відповідачем доказів (протоколів про адміністративне правопорушення та пояснень свідків) видно, що позивач здійснювала торгівельну діяльність у невстановленому місці, зокрема за межами території ринку.

За таких обставин, суд вважає, що обєктом посягання є суспільні відносини в галузі торгівлі, адміністративна відповідальність за порушення у цій сфері регулюється главою 12 Кодексу України про адміністративні правовідносини, зокрема ст. 160 КУпАП торгівля з рук у невстановлених місцях.

Встановлення обєкту посягання та сфера дії закону про адміністративну відповідальність дає підстави для висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, обєктом посягання якого є суспільні відносини у сфері благоустрою, адміністративна відповідальність у цій сфері регулюються главою 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт здійснення позивачем торгівлі з лотка. Пояснення представника відповідача, третьої особи та свідків щодо різновиду торгової точки, яку встановила позивач не відповідає визначенню лотка, які наведені у п 6.38 ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля» та п. 3.3.1. Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства, затвердженої Наказом Держкомстату від 24 жовтня 2005 року № 327.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення;

Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що відповідач при підготовці розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо позивача не в повній мірі виконав зазначені вимоги ст. 278 КУпАП, зокрема, не перевірив чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення, чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що відповідачем не в повній мірі виконані вимоги ст. 280 КУпАП не виконані, зокрема не зясував чи було вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити, зокрема опис обставин, встановлених під час розгляду справи.

Суд вважає, що вимоги ст. 283 КУпАП не виконані, зокрема не описані обставини, встановлені під час розгляду справи. Так, в постанові після слів встановив зазначено, що «На ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за те, вона 12 січня 2017 року ... Аналогічні протоколи складено 17 та 23 січня 2017 року..». За змістом постанови відповідач зазначив факт складання протоколів про адміністративне правопорушення, замість опису обставин, встановлених під час розгляду справи.

За таких обставин постанова відповідача від 24 січня 2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладено та керуючись ч. 2 ст. 55, ч.1 ст. 57 Конституції України, п. 15 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI0, п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України від 6 вересня 2005 року № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів», п. 7.4.4. ОСОБА_6 благоустрою селища Іванівка затверджені 17 травня 2011 року № 114 рішенням Х сесії селищної ради УІ скликання, п. 6.35, п. 6.38 ДСТУ 4303:2004, п. 3 ОСОБА_6 роботи дрібно роздрібної торговельної мережі, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України від 8 липня 1996 року № 369, п. 3, 16 ОСОБА_6 роботи дрібно роздрібної торговельної мережі, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України від 8 липня 1996 року № 369, п. 30 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833, п. 3.3.1. Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства, затвердженої Наказом Держкомстату від 24 жовтня 2005 року № 327, ст. 152, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 278, 280, 283 КУпАП, ст.ст.3, 4, 6-14,71, ч. 1 ст. 94, ст. ст. 117,118 ст. ст. 159-163, ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іванівської селищної ради Херсонської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною постанову адміністративної комісії при виконкомі Іванівської селищної ради Херсонської області від 24 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 1 700 грн. та скасувати її, провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Іванівського районного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: ОСОБА_2