Справа № 141/137/17
Суддя: Слісарчук О. М.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 141/137/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2017 року смт. Оратів

Оратівський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого - судді Слісарчука О.М.

за участю секретаря Ставничого С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Оратів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду Вінницької області про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду Вінницької області про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах. Позов обґрунтований тим, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг віку 55 років та має стаж роботи більше 28 років. В період часу з 1983 року по 1991 року позивач працював в колгоспі «Більшовик» с. Антонів Сквирського району Київської області на посаді шофера, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 25.01.1983 року. В період часу з 04.05.1986 року по 06.05.1986 року включно в якості водія від колгоспу «Більшовик» с. Антонів Сквирського району Київської області позивач ОСОБА_1 був направлений в с. Залісся Чорнобильського району Київської області для ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС. Підтвердженням даного факту є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році II категорії серії НОМЕР_2 від 24.03.1993 року видане Київською облдержадміністрацією, перереєстроване 30.06.1998 року. 9.08.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся з заявою до Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та подав у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується поштовим повідомленням. На підтвердження участі в ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження надав, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, серії НОМЕР_2 від 24.03.1993 року видане Київською облдержадміністрацією, перереєстроване 30.06.1998 року та довідку №04-59-1197 від 06.06.2013 року видану Управлінням захисту населення, постраждалого від Чорнобильської катастрофи Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації згідно якої на ім`я ОСОБА_1 було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 серія НОМЕР_2 від 24.03.1993 року на підставі довідки колгоспу «Більшовик» про підвищену заробітну плату від 12.01.1993 року №2, згідно з даними якої ОСОБА_1 був направлений в зону відлучення с. Залісся Чорнобильського району Київської області з 04.05.1986 року по 06.05.1986 року. Первинні документи про участь в ліквідації в управління не надходили. Зазначене посвідчення перереєстроване Тимчасовою комісією з питань проведення перевірки правильності видачі посвідчень «Учасник ліквідації наслідків проведення аварії на ЧАЕС» (протокол №41 від 30.06.1998 року), що підтверджується відповідною довідкою. Крім цього, на повторне звернення від 04.03.2014 року щодо надання оригіналу довідки колгоспу «Більшовик» від 12.01.93 №2, на підставі якої Київською обласною облдержадміністрацією за поданням Сквирської райдержадміністрації було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії, серії А Управлінням захисту населення, постраждалого від Чорнобильської катастрофи Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації було надано копію довідки колгоспу «Більшовик» від 12.01.93 №2 яка відповідає формі №122, згідно якої за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 по місцю роботи в колгоспі «Більшовик» с. Антонів Сквирського району Київської області за час перевезення ВРХ з с. Залісся Чорнобильського району виплачена додаткова заробітна плата в підвищеному розмірі відповідно до Постанови Ради міністрів УРСР та УКРПОФРАДИ від 10.06.1986 року за №207-7 в населеному пункті с. Залісся з 4 травня 1986 року по 6 травня 1986 року в сумі 96 карбованців, коефіцієнт чотири.

Листом №547/06-44-2/02-2 від 30.12.2016 року Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області мені було відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки не надано документів, які б підтверджували його безпосередню участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, зокрема довідку форми №122, або первинні документи, первинний табель обліку відпрацьованого часу, шляхові листи, відомості про нарахування заробітної плати в підвищеному розмірі, а також довідку про реорганізацію колгоспу «Більшовик» в КСП «Антонів», в ТОВ «Мрія», в ПП «Агрофірма» «Розволожжя» із зазначенням правонаступництва.

Дії Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку вважає неправомірними, оскільки основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ст.10 цього Закону, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській 1 АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986 - 1987 роках, незалежно від кількості робочих днів, а у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і Дезактивації техніки або їх будівництві.

Частина перша статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зазначає, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: 1) з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 10 років; 2) які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 8 років; 3) які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році мають право на зниження пенсійного віку на 5 років.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 передбачено, що при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для засвідчення особливого статусу особи надається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

За загальним правилом, передбаченим в ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», чоловіки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення ними 60 років.

Разом з тим, у відповідності до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-12 Закону України № 796-12 учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року, мають право на призначенням їм пенсії із зниженням пенсійного віку на 10 років, тобто після досягнення ними 50 років.

Постановою Верховного Суду України від 21.11.2006 року було встановлено, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-12, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», або « Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи у зоні відчуження, є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини першої статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено Постановою Кабінету Міністрів від 20.01.1997 №51.

Відповідно до пункту 2 Порядку посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 - незалежно від кількості робочих днів, з 01.07.1986 по 31.12.1986 - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації.

Отже, зі змісту вказаних норм випливає, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії А 2 категорії є документом, що підтверджує особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право таким особам користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства. Таке посвідчення видається учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 01.07.1986 по 31.12.1986 - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів.

Таким чином, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, видане на ім`я ОСОБА_1 , підтверджує його статус як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яке хоч і не містить у собі періодів роботи в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, проте довідкою колгоспу «Більшовик» від 12.01.93 №2 яка відповідає формі №122, підтверджено його участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в с. Залісся Чорнобильського району у період з 4 травня 1986 року по 6 травня 1986 року та виплату за це додаткової заробітна плати в підвищеному розмірі 96 карбованців, коефіцієнт чотири., то за таких обставин посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії А 2 категорії видане йому за роботу в зоні відчуження з 04.05.1986 по 06.05.1986 року, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: 1)з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів та дає право на зниження пенсійного віку на 10 років, а тому наявні підстави для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Просить визнати неправомірними дії управління Іллінецьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови йому у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зобов`язати Іллінецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити та виплачувати позивачу ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 10 років як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2) відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з моменту звернення, а саме з 19.08.2016 року, зарахувавши в пенсійний стаж роботу з 04.05.1986 по 06.05.1986 року тривалістю 3 (три) дні, якого я був безпосередньо зайнятий та виконував службові обов`язки, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в суді, в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Крім цього, відповідач Іллінецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області надав суду заперечення, згідно яких вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими з наступних причин.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали у зоні відчуження до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів,, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на 10 років. Відповідно до абз. 7 п.п. 5 п. 2.1. розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого, постановою правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014р. при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» подаються первинні документи, в яких зазначається період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

При зверненні до управління із заявою про призначення пенсії за віком позивачем не було надано вищезазначених первинних документів.

Також управління повідомляє, що відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 103 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 4 від 10.01.2007р. «Про затвердження порядку здійснення нагляду за додержанням вимог законодавства під час призначення (перерахунку) та виплати пенсій органами Пенсійного фонду України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.01.2007р. за № 57/13324, державне регулювання та нагляд за дотриманням норм щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій у солідарній системі здійснюють підрозділи органів праці та соціального захисту населення.

Виконуючи приписи даних правових норм, управлінням праці та соціального захисту населення Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області була проведена перевірка пенсійної справи ОСОБА_1 (№ 122386). В результаті проведеної перевірки було встановлено, що рішення (протокол № 521 від 23.12.2016р.) Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про відмову в призначенні пенсії згідно закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» винесено правомірно.

Іллінецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області вважає, що лист управління праці та соціального захисту населення Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області № 14 від 04.01.2017р. є належним та допустимим доказом по справі, який підтверджує правомірність дій управління.

Крім того, управління не погоджується з позовною вимогою позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 19.08.2016 року, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014р. (далі - Порядок) заява про призначення пенсії подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду за місцем його проживання (реєстрації).

З огляду на дану правову норму, управління вважає, що заява позивача про призначення пенсії, яка була надіслана поштою на адресу управління 19.08.2016 р., не вважається зверненням за призначенням пенсії, оскільки суперечить встановленому Порядку, а тому днем звернення є 09.12.2016 р., тобто день прийняття заяви. Просить відмовити у задоволені позовної заяви громадянину ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з слідуючого.

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_3 від 20.03.1997 року виданого Сквирським РВ ГУ МВС України у Київській області ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Антонів Сквирського району Київської області (а.с.5).

Згідно записів у трудовій книзі колгоспника серії НОМЕР_1 від 25.01.1983 року ОСОБА_1 :

- з 1976 року по 1980 рік працював у колгоспні "Більшовик", записи №1-4;

- 1980 року по 1982 рік проходив службу в рядах Радянської Армії. запис №5;

- з 1983 року по 1984 рік шофером у колгоспні "Більшовик", записи №6-7;

- з 18.01.1985 року по 18.01.1991 рік шофером у колгоспні "Більшовик", записи №9-15 (а.с. 8-9).

Згідно копії посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986- 1987 роках (категорія 2) серії НОМЕР_2 від 24.03.1993 року виданого Київською облдержадміністрацією, перереєстрованого 30.06.1998 року позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році II категорії (а.с.6).

З копії заяви від 09.12.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 09.12.2016 року звернувся до Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду Вінницької області з заявою про призначення /перерахунок пенсії як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році II категорії (а.с. 40).

Листом №547/06-44-2/02-2 від 30.12.2016 року Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки не надано документів, які б підтверджували його безпосередню участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, зокрема довідку форми №122, або первинні документи, первинний табель обліку відпрацьованого часу, шляхові листи, відомості про нарахування заробітної плати в підвищеному розмірі, а також довідку про реорганізацію колгоспу «Більшовик» в КСП «Антонів», в ТОВ «Мрія», в ПП «Агрофірма» «Розволожжя» із зазначенням правонаступництва (а.с.17).

Позивач ОСОБА_1 , вважаючи такі дії Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області неправомірними, а свої права порушеними, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ст.10 цього Закону, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській 1 АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986 - 1987 роках, незалежно від кількості робочих днів, а у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і Дезактивації техніки або їх будівництві.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на положення, які зазначені Європейським судом з прав людини по справі «Кечко проти України», поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу N 1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права» і, таким чином, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу N 1.

Частина перша статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зазначає, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: 1) з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 10 років; 2) які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 8 років; 3) які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році мають право на зниження пенсійного віку на 5 років.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 передбачено, що при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для засвідчення особливого статусу особи надається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

За загальним правилом, передбаченим в ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», чоловіки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення ними 60 років.

Разом з тим, у відповідності до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-12 Закону України № 796-12 учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року, мають право на призначенням їм пенсії із зниженням пенсійного віку на 10 років, тобто після досягнення ними 50 років.

Згідно ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Постановою Верховного Суду України від 21.11.2006 року було встановлено, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-12, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», або « Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи у зоні відчуження, є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини першої статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено Постановою Кабінету Міністрів від 20.01.1997 №51.

Відповідно до пункту 2 Порядку посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 - незалежно від кількості робочих днів, з 01.07.1986 по 31.12.1986 - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації.

Отже, зі змісту вказаних норм випливає, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії А 2 категорії є документом, що підтверджує особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право таким особам користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства. Таке посвідчення видається учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 01.07.1986 по 31.12.1986 - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів.

Таким чином, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році II категорії серії НОМЕР_2 від 24.03.1993 року видане Київською облдержадміністрацією, перереєстроване 30.06.1998 року, видане на ім`я ОСОБА_1 , підтверджує його статус як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та надає право на призначення пільгової пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Крім цього, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122.

Документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Такі документи, як довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження відповідно до статті 15 Закону № 796-ХІІ є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Аналізуючи наведені норми права, єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21 листопада 2006 року № 21-1048во06 та від 4 вересня 2015року № 690/23/15-а.

Як стверджує позивач ОСОБА_1 , отримати інші первинні та підтверджуючі документи з колгоспу «Більшовик» неможливо у зв`язку з ліквідацією установи і відсутністю документів в архівних установах.

Згідно архівної довідки №05-05/366.2 від 27.12.2016 року виданої «Об`єднаним трудовим архівом міської та сільських рад Сквирського району» Сквирської районної ради Київської області на території с. Антонів Сквирського району Київської області з 1950 по 1992 рік знаходився колгосп «Більшовик». В 1993 році колгосп «Більшовик» рішенням загальних зборів колгоспників (протокол №1 від 05.01.1993 року) перетворено в колективне сільськогосподарське підприємство КСП «Антонів» с. Антонів Сквирського району Київської області. Дане рішення затверджене розпорядженням Представника Президента України в Сквирському районі №49 від 22.02.1993 року. В 2000 році КСП «Антонів» припинило свою діяльність і утворилося ТОВ «Мрія» с. с. Антонів Сквирського району Київської області, яке в 2001 році, також припинило господарську діяльність. В цей час було створено ПП «Агрофірма «Розволожжя», яке не є правонаступником попередніх організацій (а.с. 14).

Також з матеріалів справи встановлено, що згідно довідки №3061 від 06.09.2012 року виданої управлінням праці та соціального захисту населення Сквирської райдержадміністрації Київської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Київською обласною державною адміністрацією, відповідно до списку для визначення статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЕС серії А категорії 2 по Сквирському району від 09.02.1993 року, було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 серії НОМЕР_2 від 24.03.1993 року (а.с.7).

Відповідно до архівної довідки №05-05/2012 від 04.06.2014 року виданої "Об`єднаним трудовим архівом міської та сільської рад Сквирського району" у документах архівного фонду КСП "Антонів" (бувшого колгоспу "Більшовик") с. Антонів Сквирського району Київської області у книгах обліку заробітку колгоспників за 1986 рік вбачається, що ОСОБА_1 відпрацював за травень 1986 року 60 днів, бригада 20 днів - 81,79, ремонт авто 12 днів - 25,86, шофер 28 днів 137,17, ремонт трактора - 6,30, всього нараховано 251,12 (а.с. 10).

Згідно архівної довідки №05-05/384/1 від 27.12.2013 року виданої «Об`єднаним трудовим архівом міської та сільських рад Сквирського району» Сквирської районної ради Київської області в документах архівного фонду КСП "Антонів" є дані про те, що на території села Антонів Сквирського району Київської області з 1950 по 1992 рік знаходився колгосп «Більшовик». В 1993 році колгосп «Більшовик» рішенням загальних зборів колгоспників (протокол №1 від 05.01.1993 року) перетворено в колективне сільськогосподарське підприємство КСП «Антонів» с. Антонів Сквирського району Київської області. Дане рішення затверджене розпорядженням Представника Президента України в Сквирському районі №49 від 22.02.1993 року. В 2000 році КСП «Антонів» припинило свою діяльність і утворилося ТОВ «Мрія» с. с. Антонів Сквирського району Київської області (а.с. 15).

За клопотанням позивача ОСОБА_1 з Управлінням захисту населення, постраждалого від Чорнобильської катастрофи Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації судом було витребувано матеріали справи щодо видачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Антонів Сквирського району Вінницької області, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, серії НОМЕР_2 .

Згідно наданих Управлінням захисту населення, постраждалого від Чорнобильської катастрофи Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації належним чином завірених копій матеріалів справи щодо видачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Антонів Сквирського району Вінницької області, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, серії НОМЕР_2 . вбачається:

- згідно копії довідки колгоспу «Більшовик» від 12.01.93 №2, яка за змістом відповідає формі №122, за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 по місцю роботи в колгоспі «Більшовик» с. Антонів Сквирського району Київської області за час перевезення ВРХ з с. Залісся Чорнобильського району виплачена додаткова заробітна плата в підвищеному розмірі відповідно до Постанови Ради міністрів УРСР та УКРПОФРАДИ від 10.06.1986 року за №207-7 в населеному пункті с. залісся з 4 травня 1986 року по 6 травня 1986 року в сумі 96 карбованців, коефіцієнт чотири;

- згідно копії довідки КСП "Антонів" №14 від 02.03.1998 року виданої правлінням КСП "Антонів" с. Антонів Сквирського району Київської області просить перереєструвати посвідчення ІІ категорії учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 ;

- згідно копії довідки КСП "Антонів" №15 від 02.03.1998 року виданої правлінням КСП "Антонів" с. Антонів Сквирського району Київської області ОСОБА_1 дійсно направлявся правлінням господарства в період з 4 по 6 травня 1986 року в с. Залісся для вивезення потерпілого населення. Довідка видана згідно рішення правління від 03.05.1986 року;

- згідно копії довідки КСП "Антонів" №18 від 20.03.1998 року виданої правлінням КСП "Антонів" с. Антонів Сквирського району Київської області ОСОБА_1 дійсно направлявся у 1986 році для вивезення потерпілого населення с. Залісся колгоспом "Більшовик" с. Антонів, який перейменовано згідно рішення загальних зборів працівників господарства від 05.01.1993 року протокол №1 на КСП "Антонів";

- згідно копії довідки КСП "Антонів" №22 від 23.03.1998 року виданої правлінням КСП "Антонів" с. Антонів Сквирського району Київської області ОСОБА_1 дійсно за травень 1986 року одержував додаткову оплату, збільшену в 4 рази за дні перебування в с. залісся. довідка видана на основі розрахункової книги по оплаті праці з колгоспниками за 1986 рік;

- згідно архівної довідки №21 від 20.03.1998 року архівного відділу Сквирської районної державної адміністрації Київської області у відповідності з актом №5 фонду №115 колгоспу "Більшовик" с. Антонів Сквирського району Київської області від 19.05.1989 року дорожні листи за 1986 рік знищені, в зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Частиною 3 статті 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Верховний Суд України у постановах від 21.11.2006 року, 04.09.2015 року (справи № 21-1048во06, № 690/23/15-а) висловлював правовий висновок щодо застосування положень статті 55 Закону № 796-XII. Зокрема, вказав, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

В матеріалах справи міститься копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986- 1987 роках (категорія 2) серії НОМЕР_2 від 24.03.1993 року виданого Київською облдержадміністрацією, перереєстрованого 30.06.1998 року виданого на ім`я ОСОБА_1 (а.с.6).

Враховуючи встановлені обставини справи, а також позицію Верховного Суду України у постановах від 21.11.2006 року, 04.09.2015 року (справи № 21-1048во06, № 690/23/15-а), колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач набув право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, - які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Частиною 3 статті 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Верховний Суд України у постановах від 21.11.2006 року, 04.09.2015 року (справи № 21-1048во06, № 690/23/15-а) висловлював правовий висновок щодо застосування положень статті 55 Закону № 796-XII. Зокрема, вказав, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи встановлені обставини справи, а також позиції Верховного Суду України у постановах від 21.11.2006 року, 04.09.2015 року (справи № 21-1048во06, № 690/23/15-а), суд вважає, що позивач ОСОБА_1 набув право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Однак, суд не може погодитись із твердженням позивача ОСОБА_1 щодо наявності у позивача права на захист порушених прав за період починаючи з 19 серпня 2016 року, з огляду на таке.

Частиною 1 п. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсія призначається (перераховується) з дня звернення за пенсією.

Відповідно до п. 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014р. (далі - Порядок) заява про призначення пенсії подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду за місцем його проживання (реєстрації).

Відповідно до п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій , днем звернення за призначенням (перерахунком) пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Під час розгляду справи, відповідачем подана до суду копія заяви, з якої встановлено, що позивач звернувся до Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду Вінницької області з заявою про призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" 09 грудня 2016 року.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню з 09 грудня 2016 року, тобто з моменту звернення позивача до Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду Вінницької області із заявою про призначення пенсії.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України в постанові від 21.01.2015 року по справі №К/800/53362/14.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за правилами, встановленими ст. 86 КАС України, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Так як згідно п.1 ч.1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць, тому постанову суду слід звернути до негайного виконання в частині одномісячного платежу.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України, тому з судові витрати слід компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч.1 ст.55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 94, 158-163, 186, 254, 256 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду Вінницької області про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Іллінецьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»».

Зобов`язати Іллінецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з моменту звернення, а саме з 09.12.2016 року.

Судові витрати слід компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Постанову в межах виплати пенсії за один місяць допустити до негайного виконання.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

СУДДЯ О.М. Слісарчук