Справа № 804/6018/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 квітня 2017 року справа 804/6018/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Турової О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Черніженко К.Е.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача-2: Феленко Я.О.,

представника відповідача-3: Горобець О.П.,

третьої особи-1: ОСОБА_5,

представників третьої особи-1: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

представника третьої особи-2: Сипало М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро клопотання відповідача-3 про закриття провадження у справі

за позовом ОСОБА_1

до Реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції, Відділу Держгеокадастру у Магдалинівському районі Дніпропетровської області, Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Магдалинівської районної державної адміністрації,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_5, Селянське (фермерське) господарство «ЯНА-П»

про скасування рішень про державну реєстрацію прав та державного акта, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції (відповідач-1), Відділу Держгеокадастру у Магдалинівському районі Дніпропетровської області (відповідач-2), Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Магдалинівської районної державної адміністрації (відповідач-3), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_5 (третя особа-1), Селянське (фермерське) господарство «ЯНА-П» (третя особа-2), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії та номеру НОМЕР_1 від 23.11.2012р., виданий Відділом Держкомзему у Магдалинівському районі на ім'я ОСОБА_5;

- скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції від 03.06.2015р. №21766629 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), на підставі якого зроблено запис від 25.05.2015р. №9888632 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про право власності за ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 5,259 га, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_2;

- скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції від 03.06.2015р. №21767426 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), на підставі якого зроблено запис про інше речове право №9889006 від 25.05.2015р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, між суб'єктами ОСОБА_5 та Селянським (фермерським) господарством «ЯНА-П».

Під час розгляду справи 04.04.2017р. відповідачем-3 подано клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивоване тим, що дану справу не належить вирішувати в порядку адміністративного судочинства, оскільки в даному випадку має місце приватно-правовий спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 щодо права власності на спірну земельну ділянку, а також приватно-правовий спір між цими особами щодо відновлення становища, яке існувало до порушення прав позивача, та спір щодо недійсності договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_5 та Селянським (фермерським) господарством «ЯНА-П», які повинні вирішуватися в порядку цивільного судочинства, отже, позивач, зазначаючи у позовній заяві відповідачами суб'єктів владних повноважень, фактично намагається вирішити цивільний спір з третьою особою-1.

У судовому засіданні представник відповідача-3 наполягав на задоволенні цього клопотання, посилаючись на викладені у ньому доводи.

Позивач та його представник, а також представник відповідача-2 проти задоволення означеного клопотання заперечували, зазначаючи, що дана справа має вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Третя особа-1 та її представники, а також представник третьої особи-2 підтримали клопотання відповідача-3 та просили його задовольнити, оскільки, на їх думку, дана справа має вирішуватися за нормами цивільно-процесуального законодавства.

Заслухавши думки осіб, що беруть участь у справі, відносно заявленого клопотання, а також проаналізувавши зміст норм процесуального права, що регулюють вказане питання, суд доходить висновку про часткове задоволення означеного клопотання, з огляду на таке.

Згідно зі ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Водночас, за правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до частини 1 статті 316, частини 4 статті 334 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Як свідчать матеріали справи, рішенням суду у цивільній справі №2-779/09 (провадження №22-ц/774/4136/16), за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання правочину дійсним та визнання права власності, що набрало законної сили, вже вирішено в порядку цивільного судочинства спір між вказаними особами щодо права власності на земельну ділянку площею 5,259 га, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_2.

Так, рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2009р. позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання правочину дійсним та визнання права власності було задоволено, угоду купівлі-продажу за 35000,00грн. земельної ділянки площею 5,260 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новопетрівської сільської ради, від 10.07.2001р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 визнано дійсною, а також визнано за ОСОБА_5 право власності на цю земельну ділянку.

З урахуванням вищевказаного рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2009р. видані оскаржувані у цій справі державний акт на право власності на земельну ділянку серії та номеру НОМЕР_1 від 23.11.2012р., а також рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції від 03.06.2015р. №21766629 та від 03.06.2015р. №21767426.

Проте, в подальшому рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.07.2016р. апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2009р. була задоволена, рішення суду першої інстанції скасоване та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.12.2016р. касаційна скарга ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.07.2016р. відхилена, а вказане судове рішення суду апеляційної інстанції - залишено без змін.

І саме фактом скасування вищевказаного рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2009р., яким за третьою особою-1 визнавалося право власності на спірну земельну ділянку, а не доводами про наявність підстав для визнання права власності на спірну земельну ділянку за конкретною особою, обґрунтовані позовні вимоги ОСОБА_1 у цій справі щодо скасування рішень про державну реєстрацію прав, що виключає можливість розгляду такого спору в порядку цивільного судочинства.

Отже, підстави для закриття провадження у цій частині позовних вимог відсутні.

Водночас, державний акт на право власності на земельну ділянку серії та номеру НОМЕР_1 від 23.11.2012р., виданий Відділом Держкомзему у Магдалинівському районі на ім'я ОСОБА_5, який просить скасувати позивач, є правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності особи щодо певної земельної ділянки, у зв'язку із чим означена вимога має вирішуватись саме у цивільному судочинстві згідно з пунктом 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч.2 ст.157 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

За змістом приписів ч.3 ст.157 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання Селянського (фермерського) господарства «ЯНА-П» про закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Провадження у справі №804/6018/16 в частині позовних вимог про скасування державного акта на право власності на земельну ділянку серії та номеру НОМЕР_1 від 23.11.2012р.. виданого Відділом Держкомзему у Магдалинівському районі на ім'я ОСОБА_5 - закрити.

Роз'яснити позивачу, що вищевказані позовні вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, отже, повторне звернення з такими самими позовними вимогами в порядку адміністративного судочинства не допускається.

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 07 квітня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та у строки, визначені ст. 186 КАС України, та набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України.

Суддя О.М. Турова