Справа № 766/10719/16-а
Суддя: Троян Т. Є.
Дата ухвалення: 2017-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/712/150/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2017 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого інспектора ДПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення мотивуючи тим, що 08 вересня 2016 року старшим інспектором ДПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_2 відносно нього було винесено постанову серії ПС2 № 439765 по справі про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення п. 14.6 «А» ПДР України.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08.09.2016 року о 22 год. 20 хв. на автомобілі НОМЕР_1 він рухався у напрямку міста Херсон. На автодорозі його автомобіль було зупинено відповідачем, який звинуватив його у скоєнні обгону транспортного засобу на перехресті, та порушення п.п. 14.6 «А» ПДР України.

Зазначив, що дорожнє полотно по правій смузі знаходилось у неякісному стані, і, виконуючи обгін транспортних засобів до перехрестя, він продовжував знаходитись на смузі зустрічного напрямку, відповідно до приписів п.14.5. ПДР України, а тому інспектор не мав права притягати його до адміністративної відповідальності за обгін на перехресті, оскільки вказані дії протирічать нормам правил дорожнього руху і вказані дії не являються адміністративним проступком.

Вважає, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення винесена з порушенням його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, скерував до суду свої заперечення проти позову, мотивуючи їх тим, що позивачу при винесенні оскаржуваної постанови були розяснені положення статтей 307,308 КУпАП, а також права передбачені ст. 268 КУпАП, про що свідчать підписи гр. ОСОБА_1 Таким чином, посилання позивача на безпідставність дій з боку працівників поліції є намаганням уникнути від відповідальності за вчинене правопорушення, а також наданням неправдивої інформації щодо обставин події. Просив розгляд справи проводити без його участі в звязку з віддаленістю міст.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного:

Згідно постанови серії ПС2 № 439765 від 08.09.2016 року про адміністративне правопорушення, винесеної старшим інспектором ДПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Toyota Camry ВТ 9361 АР. 08.09.2016 року о 22-20 год. на 435 км. автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ скоїв обгін транспортного засобу на перехресті чим порушив пп. 14.6 «А» ПДР України.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП є порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно пп.14.6 «А» ПДР України на перехресті обгін заборонено.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Водночас ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, що притягується до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення правил дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами.

Позивач свою вину не визнав та вказав в позові, що зазначеного правопорушення він не здійснював.

Натомість відповідач не виконав свій обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, належних доказів на спростування тверджень позивача не надіслав.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України, про які йдеться в постанові.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки доводи позивача спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази, зокрема, копії постанови не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отже, за таких обставин, судом встановлено, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з чим зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 245, 251, 268, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 86,160,161,162, 1712 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ПС2 № 439765 від 08 вересня 2016 року старшого інспектора ДПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. визнати незаконною та скасувати.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови, в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Головуючий: Т.Є. Троян