Справа № 802/2420/16-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 березня 2017 р. Справа № 802/2420/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Крисько І.В.

представників сторін:

позивача: ОСОБА_1

відповідачів: Загороднього В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області та управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3.) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області та управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до акта ВО № 190019 від 15 грудня 2016 року складений відповідачем 1 та постанова № 002351 від 17 січня 2017 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700,00 грн. У зв'язку з допущеним порушенням нормативних вагових параметрів посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті у Тернопільській області було складено розрахунок № 1 від 15 грудня 2016 року плати за проїзд та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів ВО № 190019 від 15 грудня 2016 року за яким ОСОБА_3 визнано платником на суму 936,24 євро. Окрім того, позивачем зазначено, що постанова № 002351 від 17 січня 2017 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700,00 грн. також винесена протиправно, оскільки в день проведення габаритно-вагового контролю співробітниками управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області він не був суб'єктом господарювання, не був водієм та не є перевізником у розумінні ст. ст. 1, 33 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просив позов задовольнити в повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідачів проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову. Зокрема, зазначив, що управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області під час проведення рейдової перевірки виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень встановлених Правилами дорожнього руху України. Перевірка здійснювалась на законних підставах відповідно до наказу голови Державної служби України з безпеки на транспорті № 919 від 09 грудня 2016 року та направлення на перевірку № 016890 від 12 грудня 2016 року про проведення рейдової перевірки за додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 вантажний автомобіль МАЗ, д.н.з НОМЕР_3, повною масою 7200 кг. і належить власнику ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 напівпричіп бортовим-Е, д.н.з. НОМЕР_1, повною масою 35000 кг. і належить власнику ОСОБА_5.

15 грудня 2016 року вказаний транспортний засіб, відповідно до товарно-транспортної накладної при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) серії ВН А № 872571 від 14 грудня 2016 року здійснював перевезення деревини (а.с. 8). У товарно-транспортній накладній перевізником зазначено приватного підприємця ОСОБА_6.

Нa шляху до пункту розвантаження, 15 грудня 2016 року посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області у пересувному пункті габаритно-вагового контролю а.д. М-12 км190+100 м., пост превентивної діяльності ГУНП в Тернопільській області було проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки МАЗ 54323, тягач, д.н.з. НОМЕР_3, напівпричіп МАЗ 938662, д.н.з. НОМЕР_1.

Відповідно до чеку зважування № 5059, сформованого технічними засобами габаритно-вагового контролю 11 грудня 2016 року, навантаження на вісі зазначеного транспортного засобу склало:5,95, 11,45, 10,69,10. повна маса транспортного засобу становила 3805 кг. (а.с. 37).

Посадовими особами відповідача також складено акт № 19019 про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів від 15 грудня 2016 року, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 15 грудня 2016 року (а.с. 39-40).

Також, на основі виявлених порушень, відповідачем сформовано розрахунок № 1 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до акту ВО № 190019 від 15 грудня 2016 року у сумі 936,24 Євро.

17 січня 2017 року начальником управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області прийнято постанову № 002351 про застосування до ОСОБА_3 адміністративно-господарського штрафу за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", в розмірі 1700,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

За змістом статті 29 Закону України "Про дорожній рух" №3353-XII від 30 червня 1993 року до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За нормами статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05 квітня 2001 року, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги").

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

За визначенням у пункті 2 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

У силу пункту 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Таке ж положення міститься і у пункті 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10 грудня 2013 року №1007/1207.

Тобто, безпосереднє здійснення габаритно-вагового контролю покладено на Укртрансбезпеку та її територіальні органи спільно із відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" також закріплено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Як зазначено представником позивача у судовому засіданні за наслідками проведення габаритно-вагового контролю співробітниками Укртрансбезпеки у Тернопільській області було складено акт ВО № 190134, який підписаний водієм ОСОБА_6 (а.с. 38).

Окрім того, було складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 15 грудня 2016 року, копію якої отримав водій ОСОБА_6 (а.с. 39).

Разом з тим, співробітниками Укртрансбезпеки у Тернопільській області було складено розрахунок № 1 від 15 грудня 2016 року у якому платником було визначено ОСОБА_3 (а.с. 41) та 17 січня 2017 року начальником управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області прийнято постанову № 002351 про застосування до ОСОБА_3 адміністративно-господарського штрафу за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" в розмірі 1700,00 грн.

Однак, суд не погоджується з даними діями відповідачів з урахуванням наступного.

Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (стаття 33 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Із товарно-транспортної накладної серія ВНА № 872571 від 14 грудня 2016 року при перевезенні деревини автомобільним транспортом виданої вантажовідправником ДП "Крижопільське лісове господарство" випливає, що перевізником і водієм автомобіля МАЗ д.н.з. НОМЕР_3, причіп д.н.з. НОМЕР_1 - є ОСОБА_6 (а.с. 8).

Позивач у судовому засіданні зазначив, що він не є перевізником, не є суб'єктом господарювання з перевезення вантажу, а лише був присутній в автомобілі в якості пасажира.

Згідно листа Головного управління ДФС у Вінницькій області від 26 грудня 2016 року ОСОБА_3 перебуває в стані припинення (а.с. 65).

Відповідно до повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця 02 грудня 2015 року внесено запис № 3002946 про проведення державної реєстрації про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (а.с. 95).

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

При цьому, суд зазначає, що представником відповідача не спростовано доводів позивача та представника позивача.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, про задоволення адміністративного позову шляхом визнання неправомірними дій управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті щодо визначення ОСОБА_3 як суб'єкта (перевізника) плати за проїзд великоваговим/великогабаритним транспортом вага чи габарити якого перевищують законодавчо встановлені норми вантажним автомобілем марки МАЗ, модель 54323, тягач - Е, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом бортовим - Е, д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 936,24 євро та скасування розрахунку № 1 від 15 грудня 2016 року плати за проїзд та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до акта ВО № 190019 від 15 грудня 2016 року, який винесений відносно ОСОБА_3 посадовою особою управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті Богайчуком П.Б. та скасування постанови управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області № 002351 від 17 січня 2017 року про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі як суб'єкти владних повноважень не надали суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення.

Враховуючи відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті щодо визначення ОСОБА_3 як суб'єкта (перевізника) плати за проїзд великоваговим/великогабаритним транспортом вага чи габарити якого перевищують законодавчо встановлені норми вантажним автомобілем марки МАЗ, модель 54323, тягач - Е, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом бортовим - Е, д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 936,24 євро.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок № 1 від 15 грудня 2016 року плати за проїзд та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до акта ВО № 190019 від 15 грудня 2016 року, який винесений відносно ОСОБА_3 посадовою особою управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті Богайчуком П.Б.

Визнати протиправною та скасувати постанову управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області № 002351 від 17 січня 2017 року про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна