Справа № 813/840/17
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року № 813/840/17

о 16 год., 48 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу № 813/840/17 за адміністративним

позовом Керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області, представник - Бойко Н.І.
до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, представник - не прибув за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, - не прибув
про визнання протиправним і скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення 46-ї сесії 6-го демократичного скликання Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області № 2017 від 25.09.2015 року «Про затвердження детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр. ОСОБА_2.»

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення підлягає скасуванню, оскільки згідно постанови Городоцького районного суду Львівської області від 31.10.2016 року ОСОБА_2 (третю особу у справі) визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 5100 грн.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення судом встановлено, що ОСОБА_2, будучи посадовою особою місцевого самоврядування, а саме секретарем Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього ж Закону, всупереч вимог вказаного Закону, порушила вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, не повідомила у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: 25.09.2015 року під час проведення сорок шостої сесії Великолюбінської селищної ради VI скликання Городоцького району Львівської області, під час розгляду на засіданнях ради питання «Про затвердження детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр. ОСОБА_2.» публічно не оголосила про наявність у неї реального конфлікту інтересів та проголосувала «за» прийняття відповідного рішення.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2, будучи посадовою особою місцевого самоврядування, а саме секретарем Великолюбінської селищної ради, скоїла адміністративне правопорушення, пов'язане із корупцією, яке полягає у неповідомленні нею про наявність реального конфлікту інтересів, а також вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів (голосувала на сесії ради) та її визнано винною за ч. 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду додаткові пояснення, просила суд адміністративний позов задоволити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, заяви про розгляд справи без його участі не подав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення

Третя особа, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, в судове засідання не прибула, участі уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Заслухавши пояснення прокурора, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

25.09.2015 року сесією Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області прийнято рішення за № 2017 «Про затвердження детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр. ОСОБА_2.».

Вказаним рішенням сесія Великолюбінської селищної ради вирішила:

Затвердити детальний план території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про запобігання корупції», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», КАС України.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно ст. 72 КАС України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст. 152 Земельного кодексу України, одним із способів захисту прав є визнання незаконними рішень органів державної влади. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ст. 67 Закону України «Про запобігання корупції», рішення, видані з порушенням вимог Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування, суд дійшов до хибного висновку про те, що порушення норм вищевказаного Закону України при прийнятті рішення органом місцевого самоврядування не є безумовною підставою для визнання незаконним такого рішення та для автоматичного його скасування, а підлягає відповідній оцінці зі сторони суду.

Згідно ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Судом встановлено, що постановою Городоцького районного суду Львівської області від 18.11.2016 року у справі № 454/1348/16-п, визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі три неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 5100 грн.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) внаслідок вчинення корупційного правопорушення, можуть бути скасовані органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, органу місцевого самоврядування.

Судом враховуються обґрунтування позовних вимог прокурором, оскільки рішення сесії Великолюбінської селищної ради за № 2017 від 25.09.2015 року «Про затвердження детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр. ОСОБА_2.», прийнято внаслідок вчинення посадовою особою місцевого самоврядування, а саме секретарем Великолюбінської селищної ради Городоцького району ОСОБА_2 корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП у зв'язку із невиконанням покладеного ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» зобов'язання щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття спірного рішення, що встановлено постановою Городоцького районного суду Львівської області від 31.10.2016 року, відповідачем спірне рішення у добровільному порядку уповноваженою особою не скасовано, відповідних заходів, спрямованих на його скасування не вжито, відтак таке є протиправним і підлягає скасуванню.

Вказана правова позиція узгоджується з рішенням Вищого адміністративного суду України у справі № К/800/390114/15 (№ 486/74/15-а).

Відповідачем до справи не надано жодних належних та допустимих доказів про вчинення дій щодо предмету спору, які повинен був і міг вчинити.

Таким чином, позовні вимоги прокурора про визнання протиправним і скасування рішення є обґрунтованими і підтверджені належними та допустимими доказами, відтак підлягають задоволенню повністю.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Згідно п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення 46-ї сесії 6-го демократичного скликання Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області № 2017 від 25.09.2015 року «Про затвердження детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр. ОСОБА_2.»

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 03.04.2017 року.

Суддя Гавдик З.В.