Справа № 803/349/17
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року Справа № 803/349/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Шепталовій А.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Забожчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУНП у Волинській області, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ від 14.11.2016 № 945/в в частині щодо оголошення дисциплінарного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом ГУ НП у Волинській області від 14.11.2016 № 945/в позивачу оголошено сувору догану, однак за який дисциплінарний проступок йому невідомо, оскільки з наказом не було ознайомлено. Вважає оскаржуваний наказ в частині оголошення йому суворої догани протиправним та необґрунтованим, так як будь-яких дисциплінарних порушень не вчиняв, а тому просить його скасувати.

В письмових запереченнях представник відповідача адміністративний позов не визнала та зазначила, що службовим розслідуванням встановлено факт неналежного, неефективного і неповного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000326 слідчим СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 Зокрема, позивачем не було призначено ряд експертиз, а саме: медико - криміналістичну, судово-психіатричну та наркологічну експертизи підозрюваного, а також в порушення вимог статті 228 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) в протоколі не зафіксовано зовнішній вигляд та прикмети особи або ж сукупність ознак, за якими потерпілий міг впізнати особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження. Таке зволікання в проведенні слідчих і процесуальних дій призвело до затягування досудового розслідування.

З врахуванням наведеного наказом ГУНП у Волинській області від 14.11.2016 № 945/в за порушення вимог кримінального процесуального законодавства слідчому СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області капітану поліції ОСОБА_1 оголошено сувору догану.

Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, та додатково зазначив, що кримінальне провадження № 0000326 перебувало у його провадженні з 20.08.2016 по 22.08.2016. В цей період позивачем було проведено усі можливі слідчі та процесуальні дії, а з 22.08.2016 зазначене кримінальне провадження перебувало у слідчого Михальчука В.М. Тому, вважає, що сувору догану оголошено йому протиправно, а відтак просить визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу ГУ НП у Волинській області від 14.11.2016 № 945/в «Про недоліки в роботі працівників слідчих підрозділів ГУНП у Волинській області та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності».

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила з підстав, викладених в письмовому запереченні, та просила в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 18.05.2016 працював на посаді слідчого СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області, що підтверджується послужним списком (а.с. 17-21).

Наказом тимчасово виконуючого обов'язки начальника ГУНП у Волинській області від 14.11.2016 № 945/в «Про недоліки в роботі працівників слідчих підрозділів ГУНП у Волинській області та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності» за порушення вимог статті 28 КПК України при досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні №0000326 від 20.08/.2016 слідчому СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області капітану поліції ОСОБА_1 оголошено сувору догану (а.с. 27).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2016 до ЄРДР внесено відомості за №0000326 за частиною першою статті 121 КК України з наступною фабулою «19.08.2016, приблизно о 22:00 год. невстановлена особа, знаходячись поблизу кафе «Експрес», що розташоване по вул. 1-го Травня, 2 в с. Заболоття Ратнівського району, нанесла колючо-ріжучим предметом гостре проникаюче поранення черевної порожнини ОСОБА_3». Особою, яку повідомлено про підозру є ОСОБА_4 Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснювалось слідчими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Досудове розслідування закінчене в зв'язку з направленням до суду обвинувального акту 15.11.2016».

Прокуратурою Волинської області листом від 28.10.2016 № 04/2/2-3397 вих.16 скеровано для розгляду ГУНП у Волинській області лист Ковельської місцевої прокуратури від 21.10.2016 за №35-3379 вих.16 «Про проведення перевірки та усунення порушень Кримінального процесуального кодексу України» (а.с. 22-23).

Із вказаного листа вбачається, що під час заслуховування на оперативній нараді стану досудового розслідування кримінального провадження № 0000326 від 20.08.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, встановлено, що досудове розслідування у ньому проводиться неналежно, неефективно та неповно, а саме: не призначено медико-криміналістичну, судово-імунологічну, судово-психіатричну та наркологічну експертизи; в порушення вимог статті 228 КПК України в протоколі не зафіксовано зовнішній вигляд та прикмети особи, за якими потерпілий міг би впізнати особу, яка нанесла тілесні ушкодження; із запізненням проведено слідчий експеримент.

У зв'язку з наведеним просили провести за вказаними фактами перевірку з метою усунення виявлених порушень вимог КПК України, причин та умов, що їм сприяють, а також вирішити питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчих у кримінальному провадженні № 0000326, з вини яких допущено порушення та начальника слідчого відділу, який не забезпечив належний відомчий контроль.

За результатами розгляду листа Ковельської місцевої прокуратури від 21.10.2016 за №35-3379 вих.16, згідно з резолюцією тимчасово виконуючого обов'язки начальника ГУНП у Волинській області Шпиги П.П. доручено провести службове розслідування Лукянчук О.В.

За листом Ковельської місцевої прокуратури про усунення порушень Кримінального процесуального кодексу України слідчими СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області у ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000326 начальником відділу СУ ГУНП у Волинській області Лукянчук О.В. проведено перевірку в період з 01.11.2016 до 14.11.2016, за результатами якої складено висновок від 14.11.2016 (а.с. 26).

З даного висновку слідує, що слідчим СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження № 0000326 допущено неналежне, неефективне і неповне проведення досудового розслідування, чим порушено вимоги статті 2 КПК України. Так в ході проведення огляду місця події від 19.08.2016 в ОСОБА_4, який в подальшому набув статусу підозрюваного, вилучено ніж. Також вилучено та оглянуто футболку, в яку був одягнений потерпілий у момент скоєння кримінального правопорушення, зі слідами від ножового поранення. Однак питання про проведення медико - криміналістичної експертизи, з метою з'ясування можливості заподіяння тілесних ушкоджень вилученим ножем, не вирішувалося. Також в ході досудового слідства не призначено судово-психіатричну та наркологічну експертизи підозрюваного, не зважаючи на наявність в матеріалах кримінального провадження протоколу від 20.08.2016, відповідно до якого у ОСОБА_4 зафіксовано стан алкогольного сп'яніння.

Крім того, ОСОБА_1 20.08.2016 проведено впізнання за фотознімками за участю потерпілого. Однак, в порушення вимог статті 228 КПК України в протоколі не зафіксовано зовнішній вигляд та прикмети особи або ж сукупність ознак, за якими потерпілий міг впізнати особу, що нанесла йому тілесні ушкодження.

За висновками службового розслідування неналежна організація роботи СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області стала однією з причин порушення розумних строків досудового розслідування кримінальних проваджень.

02.11.2016 під час проведення перевірки у ОСОБА_1 були відібрані письмові пояснення щодо обставин неналежного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000326 від 20.08.2016. У поясненні ОСОБА_1 зазначив, що спочатку була призначена судово-імунологічна експертиза слідів крові на одязі потерпілого і одяг потерпілого було направлено на імунологічну експертизу, після проведення якої мала бути призначена медико-криміналістична експертиза. Психіатрична та наркологічна експертизи підозрюваного не призначалися у зв'язку із відсутністю необхідності їх призначення, що ніяким чином не впливало на хід слідства. Впізнання підозрюваного проведено без порушень вимог статті 228 КПК України, оскільки в протоколі було вказано сукупність ознак названих потерпілим. Усі необхідні дії проводились у міру надходження результатів призначених експертиз та одужання потерпілого.

Разом з тим, як встановлено судом, вказані пояснення позивача при складанні висновку перевірки начальником відділу СУ ГУНП у Волинській області Лукянчук О.В. до уваги взяті не були.

Проте суд не погоджується з висновками перевірки з наступних мотивів і підстав.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено законом "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 №901-VIII, до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно із статтею 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

На виконання вказаної норми Міністерством внутрішніх справ України видано наказ №230 від 12.03.2013, яким затверджено «Інструкцію про проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ» (далі - Інструкція № 230). Цією Інструкцією визначено порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні.

Проаналізувавши вищенаведене, суд зазначає, що статтею 14 Дисциплінарного статуту, Інструкцією № 230 встановлено порядок проведення службового розслідування, який передбачає видання наказу про призначення відповідного службового розслідування та складання акту за результатами його проведення. Також визначено права та обов'язки осіб, які проводять службове розслідування та осіб відносно яких воно проводиться.

Однак, в порушення вимог статті 14 Дисциплінарного статуту, розділу 3 Інструкції № 230 наказ про призначення службового розслідування не видавався. При цьому, в матеріалах справи наявна лише резолюція тимчасово виконуючого обов'язки начальника ГУНП у Волинській області Шпиги П.П. від 01.11.2016, відповідно до якої доручено провести службове розслідування Лукянчук О.В. (а.с. 35).

Також відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

У порушення вимог статті 14 Дисциплінарного статуту оскаржуваний наказ позивачу до відома не доводився. В матеріалах справи наявний лише рапорт старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області Патіюк О.Я. про реєстрацію оскаржуваного наказу та надіслання його відомчою електронною поштою у територіальні та структурні підрозділи ГУНП у Волинській області 14.11.2016.

Будь-яких доказів про ознайомлення позивача з наказом не надано. Дана обставина не заперечувалось і представником відповідача в судовому засіданні.

Відтак, на думку суду, ГУНП у Волинській області не дотримано порядку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Як слідує з оскаржуваного наказу, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оскільки при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000326 від 20.08.2016 ОСОБА_1 порушено вимоги статті 28 КПК України. Так, 20.08.2016 допитано в якості потерпілого ОСОБА_3, а лише 06.10.2016 проведено слідчий експеримент та 10.10.2016 одночасний допит, що призвело до неможливості встановлення третьої особи та перевірки її на причетність до скоєного злочину.

Тобто, із вказаного наказу вбачається, що слідчого ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення статті 28 КПК України, а у висновку службового розслідування вказано, що ним порушено статтю 2 КПК України. Обставини, зазначені в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності та викладені у висновку службового розслідування, є різними, що не унеможливлює достовірно визначити, за яке ж саме порушення норм КПК України позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Службове розслідування проводилося щодо одних порушень, а позивача притягнуто до відповідальності за порушення інших норм КПК України, які не були предметом службового розслідування, що є неприпустимим.

Крім того, у даному висновку викладені обставини, ідентичні тим, що і в листі Ковельської місцевої прокуратури. Вказане свідчить про те, що службове розслідування за фактом неналежного, неефективного та неповного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000326 фактично не проводилося та акт за результатами його проведення не складався.

Розділом 8 Інструкції № 230 визначено зміст висновку службового розслідування.

Зокрема, пунктом 8.3 розділу 8 Інструкції № 230 передбачено, що в описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла(и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам;наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Згідно з пунктом 8.4 цієї Інструкції №230 у резолютивній частині висновку службового розслідування виконавцем (комісією) зазначаються: підтвердилися чи спростувалися відомості, які стали підставою для його призначення; пропозиції щодо закінчення службового розслідування, застосування до осіб РНС конкретних заохочень або дисциплінарних стягнень, запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Всупереч вимогам пунктів 8.3, 8.4 Інструкції № 230 у висновку службового розслідування відсутні відомості про те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим; наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками, наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

У висновку, особою яка проводила перевірку, не зазначено, підставу таких висновків.

Пунктами 5, 17 частини першої статті 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Згідно зі статтею 25 КПК України прокурор, слідчий зобов'язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до частини першої статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об'єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Частиною третьою цієї статті визначено, що критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Згідно з статтею 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є, зокрема, слідчі підрозділи органів Національної поліції.

Досудове розслідування здійснюють слідчі органу досудового розслідування одноособово або слідчою групою.

Орган досудового розслідування зобов'язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до статті 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов'язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Судом встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000326 від 20.08.2016 здійснювали слідчі Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Як пояснив в судовому засіданні позивач, вказане кримінальне провадження перебувало у його провадженні з 20.08.2016 до 22.08.2016. В цей період було призначено судово-імунологічну експертизу слідів крові на одязі потерпілого і одяг потерпілого було направлено на імунологічну експертизу. Психіатрична та наркологічна експертизи підозрюваного не призначалися у зв'язку із відсутністю необхідності їх призначення, що ніяким чином не впливало на хід слідства. Імунологічна експертиза одягу підозрюваного також не призначалася, оскільки в матеріалах справи на той момент було достатньо доказів і необхідності в її проведенні також не було. При цьому, впізнання підозрюваного було проведено з дотриманням вимог статті 228 КПК України, так як в протоколі зафіксовано сукупність ознак, які зміг назвати потерпілий.

В матеріалах справи відсутні докази того, що таке впізнання проводилось повторно.

Вказане свідчить про те, що позивачем при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000326 від 20.08.2016 були проведені усі першочергові слідчі та процесуальні дії.

Із зазначеного висновку службового розслідування та з інших документів, долучених в судовому засіданні представником відповідача неможливо зробити висновок про те, хто саме допустив порушення чинного законодавства, що спричинило порушення строків досудового розслідування, оскільки із долучених документів вбачається, що досудове розслідування по вищевказаному кримінальному провадженні здійснювали два слідчих. Поряд з цим, не зазначено періоди, коли ОСОБА_1 розслідував справу та повинен був вчинити вказані дії (призначення експертиз). Як вбачається з матеріалів справи, позивач у період з 22.08.2016 до 25.08.2016 перебував на лікарняному, а пізніше з 29.09.2016 до 30.10.2016 у відпустці.

Також, суд звертає увагу на ту обставину, що ані в листі прокуратури, ані у висновку службового розслідування не міститься даних про те, чи була необхідність у проведенні вказаних слідчих дій, що стало причиною продовження строків досудового розслідування та продовження строків тримання під вартою підозрюваного.

При цьому, суд зазначає, що слідчий є самостійною особою при розслідуванні кримінального провадження і сам визначає послідовність проведення слідчих дій.

Як уже зазначалося судом, в період з 22.08.2016 до 25.08.2016 ОСОБА_1 був звільнений від роботи в зв'язку із захворюванням, що підтверджується листком звільнення № 57 від 22.08.2016, і на момент обрання міри запобіжного заходу підозрюваному перебував на лікарняному; процесуальні дії виконував інший слідчий. Приступивши до роботи 26.08.2016 ОСОБА_1 у своєму провадженні уже не мав кримінального провадження №0000326 від 20.08.2016, тому з цього часу відповідно і не міг здійснювати будь-яких слідчих та процесуальних дій.

Вказані обставини у висновку не відображені та їх ніхто не перевіряв.

Із листа прокуратури та із висновку службового розслідування неможливо встановити та розмежувати ту обставину, хто саме проводив досудове розслідування із 22.08.2016 по 01.10.2016, та в кого перебувало кримінальне провадження.

Крім того, в матеріалах справи відсутні дані про те, в які строки могло б бути проведено досудове розслідування даного кримінального провадження і, що безпосередньо стало підставою для продовження строків досудового розслідування такого кримінального провадження, а також хто в цьому винен, оскільки досудове розслідування у справі проводили два слідчі.

Суд звертає увагу також на ту обставину, що процесуальними прокурорами, які ведуть нагляд за розслідуваннями кримінальних проваджень в ході розслідування даного кримінального провадження жодних вказівок про проведення певних слідчих дій слідчим не давалось, хоча такими повноваженнями згідно з нормами КПК України вони наділені.

Враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що у даному випадку відповідачем належними та допустимими доказами не доведено те, що при виконанні своїх службових обов'язків слідчим СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 при проведенні досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0000326 від 20.08.2016 було допущено порушення статті 2 Кримінального процесуального законодавства і у його діях наявний склад дисциплінарного проступку, а відтак у ГУНП у Волинській області були відсутні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, обов'язок доказування того, що позивача правомірно було звільнено з митних органів України покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень.

На думку суду, відповідач у даній справі належними та допустимими доказами не довів складу дисциплінарного проступку з боку позивача та правомірності притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу ГУНП у Волинській області від 14.11.2016 № 945/в «Про недоліки в роботі працівників слідчих підрозділів ГУНП у Волинській області та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності».

Протилежного судом не встановлено.

Керуючись статтями 158, 160 ч.3, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, Закону України «Про Національну поліцію», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції у Волинській області від 14 листопада 2016 року № 945/в «Про недоліки в роботі працівників слідчих підрозділів ГУНП у Волинській області та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності».

Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області судовий збір в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі до 10 квітня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк