Справа № 826/18438/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

28 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою повного товариства «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 10 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом повного товариства «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» до Одеської митниці ДФС про визнання дій протиправними, скасування актів та вимог,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 10 січня 2017 року відмовлено повністю у задоволенні позову повного товариства «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» до Одеської митниці ДФС про визнання дій протиправними, скасування актів та вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права та постановити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що фінансова гарантія митним органам діє лише у проміжок часу, в якому здійснюється переміщення товару від пункту ввезення (пропуску) на митну територію України до пункту вивезення (пропуску) за межі митної території України, та відмітки про доставку товару в митницю виїзду посадовими особами пункту пропуску «Кучурган» Південної митниці були зроблені 02 жовтня 2014 року, а тому складання актів про настання гарантійного випадку та направлення гаранту вимог про сплату митних платежів після виконання відповідних умов є незаконним, оскільки фінансова гарантія не може діяти після виконання гарантом своїх зобов'язань, оскільки після перетину зони митного контролю вся відповідальність за збереження товару переходить до органу доходів і зборів України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 листопада 2014 року Південною митницею Міндоходів складено акти про настання гарантійного випадку:

- №11 (вихідний №16095/15-70-53 від 07 листопада 2014 року), яким встановлено, що товар - тютюн промислового виробництва (агломеровані пілети) у кількості 22035,2 кг, який повинен був бути доставлений у митний пост «Роздільна» Південної митниці перевізником «GODJI TRANS 2004 LTD» за маршрутом Порубне-Кучурган у строк до 09 жовтня 2014 року без зміни його кількості, вартості і найменування, втрачений (повна втрата із заміною товарами іншого найменування); митна вартість товару становить 141996,72 грн.; сума податків і зборів (обов'язкових платежів), що повинні бути сплачені за митне оформлення цих товарів, складає 8348026,00 грн.;

- №12 (вихідний №16098/15-70-53 від 07 листопада 2014 року), яким встановлено, що товар - тютюн промислового виробництва (агломеровані пілети) у кількості 22035,2 кг, який повинен був бути доставлений у митний пост «Роздільна» Південної митниці перевізником «GODJI TRANS 2004 LTD» за маршрутом Порубне-Кучурган у строк до 09 жовтня 2014 року без зміни його кількості, вартості і найменування, втрачений (повна втрата із заміною товарами іншого найменування); митна вартість товару становить 141996,72 грн.; сума податків і зборів (обов'язкових платежів), що повинні бути сплачені за митне оформлення цих товарів, складає 8348026,00 грн.;

- №13 (вихідний №16100/15-70-53 від 07 листопада 2014 року), яким встановлено, що товар - тютюн промислового виробництва (агломеровані пілети) у кількості 22035,2 кг, який повинен був бути доставлений у митний пост «Роздільна» Південної митниці перевізником «GODJI TRANS 2004 LTD» за маршрутом Порубне-Кучурган у строк до 09 жовтня 2014 року без зміни його кількості, вартості і найменування, втрачений (повна втрата із заміною товарами іншого найменування); митна вартість товару становить 141996,72 грн.; сума податків і зборів (обов'язкових платежів), що повинні бути сплачені за митне оформлення цих товарів, складає 8348026,00 грн.

На підставі вказаних актів Південною митницею Міндоходів сформовано вимоги від 06 листопада 2014 року про сплату коштів за гарантійним документом:

- №11 (вихідний №16094/15-70-53 від 07 листопада 2014 року), відповідно до якої на підставі гарантійного документа від 29 вересня 2014 року №0280-10474-01-270914 код , виданого ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс», сума митного боргу (сума податків і зборів (обов'язкових платежів)), який підлягає сплаті відповідно до чинного законодавства України за недопоставлений у митницю призначення товар, зазначений в акті про настання гарантійного випадку від 06 листопада 2014 року №11, становить 8348026,30 грн. (в тому числі мито - 649822,46 грн., акцизний податок - 6283200,00 грн., екологічний податок - 0,00 грн., ПДВ - 1415003,84 грн.);

- №12 (вихідний №16097/15-70-53 від 07 листопада 2014 року), відповідно до якої на підставі гарантійного документа від 29 вересня 2014 року №0280-10473-01-270914 код , виданого ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс», сума митного боргу (сума податків і зборів (обов'язкових платежів)), який підлягає сплаті відповідно до чинного законодавства України за недопоставлений у митницю призначення товар, зазначений в акті про настання гарантійного випадку від 06 листопада 2014 року №12, становить 8348026,30 грн. (в тому числі мито - 649822,46 грн., акцизний податок - 6283200,00 грн., екологічний податок - 0,00 грн., податок на додану вартість - 1415003,84 грн.);

- №13 (вихідний №16099/15-70-53 від 07 листопада 2014 року), відповідно до якої на підставі гарантійного документа від 29 вересня 2014 року №0280-10489-01-270914 код , виданого ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс», сума митного боргу (сума податків і зборів (обов'язкових платежів)), який підлягає сплаті відповідно до чинного законодавства України за недопоставлений у митницю призначення товар, зазначений в акті про настання гарантійного випадку від 06 листопада 2014 року №13, становить 8348026,30 грн. (в тому числі мито - 649822,46 грн., акцизний податок - 6283200,00 грн., екологічний податок - 0,00 грн., податок на додану вартість - 1415003,84 грн.).

Не погоджуючись з вказаними актами про настання гарантійного випадку та вимогами про сплату коштів за гарантійним документом позивач оскаржив їх до суду.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 грудня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року, адміністративний позов ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» задоволено частково, визнано протиправними та скасовано вимоги Південної митниці Міндоходів про сплату коштів за гарантійним документом від 06 листопада 2014 року №11, від 06 листопада 2014 року №12 та від 06 листопада 2014 року №13. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 лютого 2016 року касаційну скаргу Південної митниці Міндоходів задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 грудня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що відповідачем правомірно та в межах повноважень, встановлених Митним кодексом України, проведено митний контроль, митне оформлення та митні формальності щодо вищезазначеного товару, а тому підстав для скасування актів, вимог та визнання неправомірними дій відповідача судом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Митним кодексом України (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), який регулює відносини, пов'язані із справлянням митних платежів.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.306 МК України визначено, що фінансові гарантії є одним із способів забезпечення сплати митних платежів.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.307 МК України юридичні особи, які мають намір виступати гарантом забезпечення особою своїх зобов'язань перед органами доходів і зборів України зі сплати митних платежів, уповноважуються на це і вносяться до реєстру гарантів у порядку, визначеному цим розділом. Взаємовідносини між центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та гарантами регулюються на підставі укладених угод. Фінансова гарантія видається гарантом і надається органам доходів і зборів особою, відповідальною за сплату митних платежів, або будь-якою іншою особою на користь особи, відповідальної за сплату митних платежів, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Фінансова гарантія діє на всій митній території України.

Згідно ч.2 ст.311 МК України фінансова гарантія, що надається у вигляді документа, є безвідкличним зобов'язанням гаранта, внесеного до реєстру гарантів, виплатити на вимогу органу доходів і зборів кошти в межах певної суми у разі невиконання забезпечених цією гарантією зобов'язань із сплати митних платежів.

Взаємовідносини між центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та гарантами регулюються на підставі укладених угод, у яких зазначається обов'язок гаранта безумовно сплатити суму митних платежів у разі невиконання відповідними особами зобов'язань перед органами доходів і зборів та щорічно, не пізніше 1 березня року, наступного за звітним, надавати підтвердження умов, визначених у пунктах 1-5 частини другої цієї статті, за попередній рік (ч.3 ст.314 МК України).

З матеріалів справи вбачається, що 22 листопада 2012 року між Державною митною службою України та ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» укладено угоду №770 про надання фінансових гарантій митним органам незалежним фінансовим посередником, за умовами якої регулюються взаємовідносини між Держмитслужбою України та гарантом щодо надання фінансових гарантій сплати митних платежів у разі невиконання особою, відповідальною за сплату митних платежів, взятих перед митним органом зобов'язань, що випливають з митних процедур відповідно до Митного кодексу України. ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» визнається незалежним фінансовим посередником, уповноваженим Держмитслужбою України на надання митним органам фінансових гарантій та вноситься до Реєстру гарантів (п.п.1.1-1.2 угоди).

Відповідно до п.п.3.2-3.3 вказаної угоди сторони домовились, що строком дії гарантії є проміжок часу з дати її видачі до моменту повного виконання забезпечених нею зобов'язань, а у разі невиконання зобов'язань - до отримання митним органом від ГУ ДКС України в м.Києві виписки з рахунку, в якій міститься інформація про зарахування належної до сплати суми митного боргу на рахунок, вказаний у вимозі. Підтвердженням фактичного виконання зобов'язань, забезпечених гарантією є, зокрема, щодо транзитного перевезення товарів - повідомлення, у тому числі в електронному вигляді, митного органу відправлення митним органом призначення (завершення транзитного перевезення) про доставляння товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до наданих зобов'язань.

Пунктами 4.1, 4.3 угоди передбачено, що у випадках, передбачених частиною четвертою статті 311 Митного кодексу України, митний орган, яким виявлено факт настання гарантійного випадку, протягом п'яти робочих днів з дати виявлення такого факту складає акт за формою, наведеною у додатку до цієї угоди; разом з актом у трьох оригінальних примірниках складається вимога, що підписується керівником митного органу або особою, яка його заміщує; до вимоги разом з актом додаються за наявності документи, що свідчать про настання гарантійного випадку.

Перелік випадків, коли орган доходів і зборів має право направляти гаранту вимоги щодо сплати митних платежів, визначений у ч.4 ст.311 МК України, а саме:

1) перевищення більше ніж на 10 днів встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів - від одного підрозділу цього органу до іншого);

2) встановлення органом доходів і зборів факту порушення вимог і умов митних режимів з умовним звільненням від оподаткування митними платежами;

3) настання терміну сплати податкових зобов'язань відповідно до розділу III цього Кодексу;

4) встановлення органом доходів і зборів факту порушення вимог і умов тимчасового ввезення або транзиту товарів, транспортних засобів особистого користування, що переміщуються через митний кордон України громадянами відповідно до розділу XII цього Кодексу.

Частиною 5 ст.311 МК України передбачено, що гарант зобов'язаний не пізніше трьох банківських днів, наступних за днем отримання вимоги та документів, що підтверджують настання гарантійного випадку, перерахувати належну суму митних платежів до державного бюджету.

Відповідно до ч.10 ст.311 МК України після завершення митного оформлення товарів чи процедури транзитного перевезення товарів та за відсутності порушення особою зобов'язань із сплати митних платежів фінансова гарантія не пізніше двох годин після того, як орган доходів і зборів отримає підтвердження фактичного виконання зобов'язань, забезпечених гарантією, вивільняється (повертається) цим органом доходів і зборів. При вивільненні (поверненні) індивідуальної (одноразової) фінансової гарантії у паперовому вигляді органом доходів і зборів на всіх її примірниках проставляється відбиток відповідного митного забезпечення.

Підтвердженням фактичного виконання зобов'язань, забезпечених гарантією, є щодо транзитного перевезення товарів - повідомлення, у тому числі в електронному вигляді, органу доходів і зборів відправлення органом доходів і зборів призначення (завершення транзитного перевезення) про доставлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до наданих зобов'язань (п.1 ч.11 ст.311 МК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 28 вересня 2014 року в пункті пропуску «Порубне-Сірет» перевізником - компанією «GODJI TRANS 2004 LTD» на підставі митних декларацій №408020301/2014/5495, №408020301/2014/5494 та №408020301/2014/5497, оформлених Чернівецькою митницею Міндоходів, на митну територію України було ввезено в митному режимі «транзит» товар - «тютюн промислового виробництва (агломеровані пілети) упаковано в поліетиленові мішки по 50 кг», який переміщувався на вантажних автомобілях НОМЕР_1/НОМЕР_2, НОМЕР_3/НОМЕР_4, НОМЕР_5/НОМЕР_6 перевізника - компанії «GODJI TRANS 2004 LTD».

За вказаними митними деклараціями позивачем надано гарантії, відповідно до яких товар - «тютюн промислового виробництва (агломеровані пілети) упаковано в поліетиленових мішках по 50 кг» у кількості 22035,2 кг та має бути доставлений у митний пост «Роздільна» Південної митниці перевізником «GODJI TRANS 2004 LTD» за маршрутом Порубне-Кучурган у строк до 09 жовтня 2014 року без змін його кількості, вартості та найменування (гарантійні документи від 29 вересня 2014 року №0280-10474-01-270914 код , №0280-10473-01-270914 код , №0280-10489-01-270914 код ).

Отже, фінансовою гарантією фактично забезпечено доставку товару до митниці призначення у строк до 09 жовтня 2014 року без змін його кількості, вартості та найменування.

Вантажні автомобілі НОМЕР_1/НОМЕР_2, НОМЕР_3/НОМЕР_4, НОМЕР_5/НОМЕР_6 перевізника - компанії «GODJI TRANS 2004 LTD» прибули до пункту пропуску «Кучурган-Первомайськ» 02 жовтня 2014 року, що також підтверджується витягами з ЄАІС, наявними в матеріалах справи.

Стаття 90 МК України визначає, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: 1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; 2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; 3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; 4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Таким чином, товар має бути доставленими в орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України, та перебувати у незмінному стані.

Пунктом 1 ч.1 ст.95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

15 жовтня 2014 року під час проведення митного огляду посадовими особами митного поста «Роздільна» Південної митниці Міндоходів за участю співробітника УСБУ в Одеській області Кочурко О.І. та перевізників товарів, посадовою особою відділу прикордонної служби ВПС «Кучурган» були відкриті вантажні відсіки транспортних засобів НОМЕР_1/НОМЕР_2, НОМЕР_3/НОМЕР_4, НОМЕР_5/НОМЕР_6 та проведено митний огляд вантажу із частковим розпакуванням вантажних місць. При візуальному огляді вантажу встановлено, що вантаж, який переміщується у поліетиленових мішках за зовнішнім виглядом, кольором, запахом уявляє собою гранульоване шляхом пресування лушпиння соняшнику (відходи маслопереробної галузі). Разом з тим, під час огляду підлоги вантажного відсіку транспортних засобів у деяких з них виявлено розсипані гранули промислового тютюну (за кольором, запахом та зовнішніми ознаками відмінні від вмісту вантажу, який знаходиться у поліетиленових мішках), а також виявлено пошкодження тросів, що закріплювали тенти вантажних відсіків транспортних засобів, про що складено відповідні акти про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 15 жовтня 2014 року №500092804/2014/000915в, №500092804/2014/000916в та №500092804/2014/000917в.

Крім того, в ході митного огляду були відібрані зразки для проведення експертного дослідження.

Відповідно до висновків Одеського управління з питань експертизи та досліджень від 24 жовтня 2014 року №127, №128 та №135 доставлений транспортними засобами НОМЕР_1/НОМЕР_2, НОМЕР_3/НОМЕР_4, НОМЕР_5/НОМЕР_6 товар відноситься до гранульованих залишків, одержаних під час добування рослинних жирів і олій з насіння соняшнику (лушпиння соняшникового пресованого гранульованого) та не відноситься до тютюну, отже доставлений товар не відповідав товару, заявленому у митних деклараціях від 02 жовтня 2014 року №408020301/2014/005494, №408020301/2014/005495 та №408020301/2014/005497, що є підставою, передбаченою п.2 ч.4 ст.311 МК України та п.4.1 Угоди №770 від 22 листопада 2012 року для складення відповідачем актів про настання гарантійного випадку від 06 листопада 2014 року №11, №12, №13 та направлення позивачу вимог про сплату коштів за гарантійним документом від 06 листопада 2014 року №11, №12, №13.

Факт виявлення втрати товару також зафіксований у відповідних протоколах від 30 жовтня 2014 року про порушення митних правил, складених відносно водіїв транспортних засобів НОМЕР_1/НОМЕР_2, НОМЕР_3/НОМЕР_4, НОМЕР_5/НОМЕР_6.

При цьому, постановами суддів Апеляційного суду Одеської області у справах №521/21174/14-п, №521/21179/14-п, №521/21176/14-п ОСОБА_4 (водія транспортного засобу НОМЕР_5/НОМЕР_6), ОСОБА_5 (водія транспортного засобу НОМЕР_1/НОМЕР_2) та ОСОБА_6 (водія транспортного засобу НОМЕР_3/НОМЕР_4) визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України (переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю).

У своїй апеляційній скарзі позивач зазначає, що фінансова гарантія митним органам діє лише у проміжок часу, в якому здійснюється переміщення товару від пункту ввезення (пропуску) на митну територію України до пункту вивезення (пропуску) за межі митної території України та відмітки про доставку товару в митницю виїзду, що була проставлена на митних деклараціях 02 жовтня 2014 року.

Колегія суддів зазначає, що в силу вимог ч.1 ст.102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Таким чином, прибуття до зони діяльності Південної митниці транспортних засобів НОМЕР_1/НОМЕР_2, НОМЕР_7/НОМЕР_4, НОМЕР_5/НОМЕР_6 не може бути розцінено (класифіковано) як доставка товарів відповідно до наданих зобов'язань, з урахуванням встановлення факту порушення положень МК України та Угоди №770 від 22 листопада 2012 року, що робить неможливим підтвердження Південною митницею Міндоходів, як митницею призначення, товарів, оформлених згідно митних декларацій від 02 жовтня 2014 року №408020301/2014/005494, №408020301/2014/005495 та №408020301/2014/005497, фактичного виконання гарантом зобов'язань, наданих відповідними гарантіями.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №451 затверджено Типову технологічну схему пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, відповідно до п.1 якої відповідно до Митного кодексу України, Законів України «Про прикордонний контроль», «Про державний кордон України» та «Про Державну прикордонну службу України» здійснюється пропуск через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, у тому числі вантажів, що переміщуються ними через державний кордон, визначається послідовність здійснення прикордонного і митного контролю, а також інших видів контролю під час пропуску через державний кордон.

Абзацом 2 п.4 наведеної ТТС передбачено, що після в'їзду (прибуття) у пункт пропуску декларант, уповноважена ним особа або перевізник заявляє про готовність до контролю і пред'являє посадовим особам органу охорони державного кордону і митного органу документи, установлені Митним кодексом України, нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (особисті, на транспортний засіб і товари).

Пунктом 6 вказаної ТТС встановлено, що у разі в'їзду (прибуття) осіб, транспортних засобів і ввезення товарів в Україну здійснення їх контролю розпочинається прикордонним контролем і закінчується митним контролем, у разі виїзду (вивезення) товарів з України - розпочинається митним контролем і закінчується прикордонним контролем. Митний контроль транспортних засобів і товарів у пунктах пропуску здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 12, 13 цієї ТТС визначено, що загальний час здійснення контролю осіб, транспортних засобів і товарів не повинен перевищувати часу стоянки транспортних засобів у пунктах пропуску, передбаченого розкладом або графіком руху.

Тривалість здійснення видів контролю у пунктах пропуску, як правило, не повинна перевищувати граничні часові нормативи проведення контролю посадовими особами контролюючих органів, які здійснюють свої функції у пунктах пропуску, що визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів, за погодженням з центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону та іншими уповноваженими на здійснення інших видів контролю центральними органами виконавчої влади. Граничний строк перебування товарів та транспортних засобів у пунктах пропуску не може перевищувати 30 днів, а для автомобільного транспорту - 5 днів з моменту прибуття у пункт пропуску для здійснення митних процедур.

Вищезазначене узгоджується з ч.1 ст.199 МК України, відповідно до якої граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України не може перевищувати 30 днів, а для автомобільного транспорту - п'ять днів з моменту прибуття у пункт пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур.

З аналізу вищенаведеного можливо дійти висновку, що у разі (прибуття) осіб, транспортних засобів у пункт пропуску через державний кордон України для виїзду (вивезення) товарів з України, митний контроль розпочинається одразу та не може тривати більше п'яти днів з моменту прибуття у пункт пропуску через державний кордон України.

Пунктами 2-4 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №451, передбачено, що митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками.

Митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно в зонах митного контролю і завершується митним оформленням відповідно до вимог законодавства.

Митний контроль та митне оформлення автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється:

- у разі ввезення на митну територію України - після проведення прикордонного контролю;

- у разі вивезення за межі митної території України - до початку проведення прикордонного контролю.

Відповідно до п.6 наведеної ТТС під час митного контролю та митного оформлення автомобільних транспортних засобів і товарів митні органи у пунктах пропуску здійснюють, зокрема:

реєстрацію прибуття автомобільних транспортних засобів і товарів на митну територію України або їх вибуття з митної території України;

контроль за дотриманням установлених законодавством умов здійснення транзиту автомобільних транспортних засобів і товарів митною територією України;

застосування у випадках, установлених законодавством, заходів гарантування доставки автомобільних транспортних засобів і товарів до митниць призначення;

митний огляд (огляд та переогляд автомобільних транспортних засобів і товарів, ручної поклажі та багажу, особистий огляд громадян);

прийняття рішення про вжиття заходів, необхідних для забезпечення додержання законодавства з питань митної справи під час переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України;

прийняття рішення щодо пропуску або відмови у пропуску автомобільних транспортних засобів і товарів на митну територію України або за межі митної території України, випуску товарів.

Як встановлено судом, транспортні засоби НОМЕР_1/НОМЕР_2, НОМЕР_7/НОМЕР_4, НОМЕР_5/НОМЕР_6 прибули до пункту митного оформлення 02 жовтня 2010 року, проте митний огляд було проведено лише 15 жовтня 2014 року.

З наявних матеріалів справи вбачається, що отримувачем задекларованого товару «тютюн промислового виробництва (агломеровані пілети) у кількості 22035,2 кг» визначено ТОВ «Златогор» (Республіка Молдова), разом з тим, наведене товариство було зареєстроване в митних органах Республіки Молдова лише 09 жовтня 2014 року, згідно ліцензії А ММІІ №045928, про що Південну митницю Міндоходів повідомлено 14 жовтня 2014 року (згідно реєстраційного штампу) заявою за вх.№25354/03-01-33, після надходження якої було здійснено відповідний митний огляд та виявлено втрату товару, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо своєчасності здійснення митного контролю відповідачем.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що вантаж на Південну митницю Міндоходів не доставлений, у позивача виник обов'язок щодо сплати належної суми митних платежів за виданими гарантіями (гарантійні документи від 29 вересня 2014 року №0280-10474-01-270914 код , №0280-10473-01-270914 код , №0280-10489-01-270914 код ).

Доводи представника позивача щодо можливих протиправних діянь митниці або інших осіб, які здійснювали операції з вказаним товаром (оформлення, перевезення), такі за наявності кримінально-караного діяння можуть встановлюватися в порядку кримінального судочинства, а також шляхом вирішення спорів між сторонами договірних відносин, якщо одна із сторін не виконала взяті на себе обов'язки, натомість, не впливає на повноваження митного органу щодо складання актів про настання гарантійного випадку та вимог про сплату коштів за гарантійним документом.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно та в межах повноважень, встановлених МК України, проведено митний контроль, митне оформлення та митні формальності щодо вищезазначеного товару, а тому підстав для скасування актів, вимог та визнання неправомірними дій відповідача судом не встановлено, а тому позов ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» до Південної митниці Міндоходів про визнання дій протиправними, скасування актів та вимог є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що акти про настання гарантійного випадку від 06 листопада 2014 року №11, №12, №13, які позивач просить скасувати та дії по складанню яких визнати протиправними, не породжують, не змінюють та не припиняють прав та обов'язків позивача, тобто фактично не тягнуть для позивача правових наслідків, а тому в розумінні КАС України не є індивідуально-правовими актами, які можуть оскаржуватись в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу повного товариства «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 10 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 05 квітня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.