Справа № 820/5734/16
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 р.Справа № 820/5734/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Городової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці Державної фіскальної служби в особі митного посту "Святошин" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2017р. по справі № 820/5734/16 за позовом Приватного акціонерного товариства "Міжгалузевий науково-виробничий центр "ІНФОРМТЕХ" до Київської митниці Державної фіскальної служби в особі митного посту "Святошин" про визнання протиправними рішення та картки відмови,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби в особі митного посту "Святошин", в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № 125130013/2016/610025/2 від 17.08.2016; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125130013/2016/47616 Київської митниці Державної фіскальної служби в особі митного посту "Святошин".

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2017р. адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Міжгалузевий науково - виробничий центр "ІНФОРМТЕХ" до Київської митниці Державної фіскальної служби в особі митного посту "Святошин" про визнання протиправними рішення та картки відмови було задоволено у повному обсязі.

Скасовано рішення Київської митниці Державної фіскальної служби в особі митного посту "Святошин" про коригування митної вартості товарів № 125130013/2016/610025/2 від 17.08.2016.

Скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125130013/2016/47616 Київської митниці Державної фіскальної служби в особі митного посту "Святошин".

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2017р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, виклав свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2017р. без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 30.03.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що приватне підприємство "Декларсервіс", яке відповідно до умов договору доручення № 67 від 12.08.2016 про надання послуг по декларуванню товарів взяло на себе зобов'язання надати позивачу послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів, 15.08.2016 звернулося до Київської митниці Державної фіскальної служби в особі митного посту "Святошин" для митного оформлення (випуску) товарів, які поставлено згідно контракту № 5-15 CN від 05.10.2015 ( надалі - Контракт), укладеного між Приватним акціонерним товариством "Міжгалузевий науково - виробничий центр "ІНФОРМТЕХ" та компанією INTCO IRNATIONAL (НК) CO., LIMITED( далі Продавець), відповідно до умов якого, Продавець взяв на себе зобов'язання поставити товар, а позивач зобов'язався прийняти товари та оплатити його згідно з умовами даного контракту ( а.с.17-19, 37-41).

Відповідно до ст.2 Контракту, ціна та загальна сума на кожну поставку зазначаються в рахунках-фактурах. Загальна сума контракту складає 500 000,00 доларів США. Умови оплати зазначаються в інвойсах. Оплата здійснюється в доларах США.

Відповідно до ст.ст.3, 4 вказаного контракту, умови поставки, дата відвантаження та строк поставки визначаються сторонами додатково для кожної поставки в рахунках-фактурах. Максимальний строк поставки 60 днів з дня оплати. Продавець передає товар представнику транспортної компанії покупця в Китаї. Продавець сповіщає покупця про готовність товару до заправлення за 7 днів до початку відвантаження. Після відвантаження товару не пізніше 7 діб продавець передає телефаксом покупцю копії рахунку та відвантажувального документу. Продавець додає до кожної партії товару, що відвантажується, наступні документи: транспортну накладну; рахунок-фактуру; копію митної експортної декларації; пакувальний лист.

Згідно інвойсу № Е160620 від 28.06.2016 року та пакувального листа від 28.06.2016 року дo нього, партія товару, що поставляється (декоративний виріб, виготовлений з пластикового профілю додатково обробленого плівкою з малюнком-багет художній для виготовлення рам для картин, фотографій), складається з товару у асортименті загальною вартістю 47147,96 доларів США( а.с. 21-26).

01.06.2016 між позивачем та Приватним підприємством "Гранд Логістика" був укладений Договір № GL010716, відповідно до якого, останній зобов'язується організувати за рахунок позивача транспортно-експедиційне обслуговування, перевезення експортно-імпортних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надання інших транспортно-експедиційних послуг за згодою сторін. Матеріали справи згідно вказаного договору містять акт № ОУ-0000330 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 12.08.2016 року ( а.с. 28-33, 35).

ПрАТ «МНВЦ «ІНФОРМТЕХ» було видано ПП "Гранд Логістика" довіреність № 183 від 15.07.2016 року, виходячи зі змісту якої позивач довірив даному підприємству здійснювати від імені ПрАТ «МНВЦ «ІНФОРМТЕХ» всі необхідні дії, пов'язані з транспортно-експедиційним обслуговуванням, отриманням та доставкою імпортного вантажу ( а.с.34).

Товар, визначений інвойсом № Е160620 від 28.06.2016 року, був переданий перевізнику ПП "Гранд Логістика", що підтверджується коносаментом № SZZY16060226 від 06.07.2016 року, яким передбачено, що товар прибуде у місце призначення контейнером № MRKU2717993, як зазначено в пакувальному листі до інвойсу ( а.с.27).

Відповідно до Довідки ПП "Гранд Логістика" про транспортні витрати № 15/08-09 від 15.08.2016 року, вартість перевезення вантажу (пластикові багети) в 40HQ контейнері № MRKU2717993 відповідно до коносаменту SZZY16060226, що слідував за маршрутом: Шанхай (Китай) - ОМПТ (Україна), прибув на судні MSC DANIT 626W, номер рейсу 626 W, складає 47500,00 грн. ( а.с.36).

15.08.2016 року для проведення митного оформлення товару, імпортованого ПрАТ МНВЦ «ІНФОРМТЕХ» на підставі вищезазначеного Контракту, на виконання умов Договору № 67 від 12.08.2016 року, ПП "Декларсервіс" було подано вантажно-митну декларацію № 125130013/2016/548742 до Київської митниці Державної фіскальної служби в особі митного посту «Святошин» ( а.с.42-44).

Визначення митної вартості вказаного товару було здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною Контракту № 5-15 CN від 05.10.2015 року щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). В заявлену позивачем у вантажно-митній декларації № 125130013/2016/548742 від 15.08.2016 року митну вартість товару в розмірі 1228282,80 грн. було включено вартість товару в сумі 1180782,47 грн. (47147,96 доларів США, курс 25,04419), а також - транспортні витрати в сумі 47500 грн.

На виконання вимог чинного законодавства, для підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися відповідно до умов контракту № 5-15 CN від 05.10.2015 року, позивачем до Київської митниці ДФС в особі митного посту «Святошин» були подані наступні документи, копії яких також містяться в матеріалах справи ( а.с.17-33, 36-40, 42-44, 49-50) : вантажно-митна декларація № 125130013/2016/548742 від 15.08.2016 року ; міжнародна автомобільна накладна (CMR) № 7993 від 14.08.2016 року; коносамент № SZZY16060226 від 06.07.2016 року; довідка про транспортні витрати № 15/08-09 від 15.08.2016 року; інвойс № Е160620 від 28.06.2016 року; пакувальний лист від 28.06.2016 року; контракт № 5-15 CN від 05.10.2015 року; договір доручення № 67 від 12.08.2016 року; договір про перевезення № GL010716 від 01.06.2016 року ; декларація про походження товару Е160620 від 28.06.2016 року; копія митної декларації країни відправлення № 19072491 від 24.06.2016.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості оцінюваного товару, спрацювали наступні профілі ризиків, згенеровані автоматизованою системою аналізу управління ризиками (далі - АСАУР):105-2 - контроль правильності визначення митної вартості товарів, 106-2 - витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів. Вказана обставина послугувала для направлення позивачу запиту про надання додаткових документів, що відображено в електронному повідомленні від 15.08.2016( а.с. 45).

На виконання вимог митного органу, позивачем було додатково надано документи : прайс-лист виробника товару від 01.06.2016 року; копію митної декларації Китаю з перекладом; експертний висновок № Ц-785 від 16.08.2016 року Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (договір на перевезення, рахунок на оплату транспортних перевезень ( а.с.46-52). Отже, позивачем було виконано у повному обсязі вимоги електронного повідомлення.

Київською митницею ДФС в особі митного посту «Святошин» 17.08.2016 було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № 125130013/2016/610025/2 від 17.08.2016 року та видано на підставі нього картку відмови № 125130013/2016/47616 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення ( а.с.13-16).

Зазначеним рішенням відповідачем було збільшено митну вартість імпортованого позивачем товару та зазначено відповідно за одиницю - 2,8700 доларів США та загальну митну вартість - 55944,91 доларів США шляхом визначення такої за резервним методом на підставі наявної у митного органу інформації, відповідно до ціни, що зазначена у митній декларації від 01.07.2016 року № 305060903/2016/002171.

В картці відмови № 125130013/2016/47616 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийнятій на підставі вказаного рішення № 125130013/2016/610025/2 від 17.08.2016, відповідачем було зазначено про вимогу, виконання якої забезпечить митне оформлення та пропуск товарів через митний кордон України, а саме - подання нової вантажно-митної декларації, згідно з рішенням про коригування заявленої митної вартості.

ПрАТ «МНВЦ «ІНФОРМТЕХ» скористалося наданим законом правом, подавши нову митну декларацію № 125130013/2016/548961, в якій було зазначено про забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною позивачем, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною відповідачем, та випустило у вільний обіг товар, поставлений за умовами Контракту № 5-15 CN від 05.10.2015 року ( а.с.53-55).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що митна вартість товарів підтверджена позивачем всіма необхідними документами, зазначеними у частині 2 статті 53 Митного кодексу України. Крім того, на вимогу митного органу надані додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, а саме за ціною контракту. Тобто у Київської митниці Державної фіскальної служби в особі митного посту "Святошин" були відсутні підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосуванні резервного методу визначення митної вартості товарів при якому було застосовано цінову інформацію про подібні товари, наявну в митному органі.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності, відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Виходячи з п. 2 Положення про митні декларації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №450, товари декларуються шляхом подання митному органу, зокрема, митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

При заповненні митної декларації у формі єдиного адміністративного документа, згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, декларантом вказується, зокрема, фактурна вартість товару у валюті, в якій складені рахунки або інші документи, які визначають вартість товару.

При цьому, фактурною вартістю, відповідно до ч. 18 п. 2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, є ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами четвертою та п'ятою ст. 58 Митного кодексу України, також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до ст. 51, ст. 52 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок- проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу ч.5 ст. 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу ч.І та ч.2 ст. 53 Митного кодексу України встановлено, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Вищенаведені норми права також відповідають пунктам 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

З метою митного оформлення вказаного товару, 15.08.2016 р. для проведення митного оформлення товару, імпортованого ПрАТ МНВЦ "Інформтех" було подано до Київської митниці Державної фіскальної служби в особі митного посту "Святошин" вантажно-митну декларацію. Разом з митною декларацією подано пакет товаросупровідних та комерційних документів, а саме:

1. вантажно-митна декларація № 125130013/2016/548742 від 15.08.2016 року;

2. міжнародна автомобільна накладна (СМК) № 7993 від 14.08.2016 року;

3. коносамент № 822У16060226 від 06.07.2016 року;

4. документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 15/08-09 від 15.08.2016 року;

5. інвойс № Е160620 від 28.06.2016 року;

6. пакувальний лист від 28.06.2016 року;

7. Контракт № 5-15 СИ від 05.10.2015 року;

8. Договір доручення № 67 від 12.08.2016 року;

9. Договір про перевезення № ОЬОЮ716 від 01.06.2016 року;

10. декларація про походження товару Е160620 від 28.06.2016 року;

11. копія митної декларації країни відправлення № 19072491 від 24.06.2016 року.

Митна вартість товару заявлена позивачем за основним методом, тобто за ціною контракту.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.4, п.п.1, 2 ч.5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.З ст. 53 Митного кодексу України, в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів' надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості імпортованого товару, заявленого до митного оформлення за вантажно-митною декларацією № 125130013/2016/548742 від 15.08.2016 року, Київською митницею ДФС в особі митного посту «Святошин» були перевірені подані позивачем документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів і відомості, що необхідні для здійснення митного контролю, та 15.08.2016 року направлено декларанту відповідне електронне повідомлення із зазначенням про необхідність надання ПрАТ МНВЦ «ІНФОРМТЕХ» наступних додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, а саме:

1) прайс-лист виробника товару відповідно до заявлених умов поставки;

2) копію митної декларації країни відправлення з перекладом відповідно до ст. 254 Митного кодексу України;

3) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями;

4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (договір на перевезення, рахунок на оплату транспортних перевезень).

На виконання вимог відповідача, позивачем додатково було надано Київській митниці ДФС в особі митного посту «Святошин» наступні документи:

1) прайс-лист виробника товару від 01.06.2016 року;

2) копію митної декларації Китаю з перекладом;

3) експертний висновок № Ц-785 від 16.08.2016 року Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати;

4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (договір на перевезення, рахунок на оплату транспортних перевезень).

У відповідності до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною третьою статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Зі змісту положень частини 3 ст. 53, частин 1, 2, 4 - 6 ст. 54, ст. 58 Митного кодексу України випливає, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Колегія судів вказує на те, що позивачем було надано пакет усіх можливих за умовами зовнішньоекономічного контракту документів з питань, документальне висвітлення яких є обов'язковим в силу ч.1 ст.53 МК України, а також за власною ініціативою - деякі з документів, що можуть бути надані на вимогу митного органу відповідно до ч.3 та ч.4 ст.53 МК України.

Крім того, щодо твердження апелянта про те, що декларантом не надано письмову заявку на перевезення, передбачену договором на транспортно-експедиційне обслуговування, колегія судів вказує, що вказаний документ не є обов'язковим до надання декларантом, оскільки вимоги ч.З ст. 53 МК України в частині надання транспортних документів, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, були виконані позивачем в частині надання довідки про транспортні витрати № 15/08-09 від 15.08.2016 року та договору про транспортно-експедиційие обслуговування.

З приводу посилання відповідача на обставину розбіжності у документах, наданих декларантом на підтвердження обґрунтованості визначення митної вартості товарів за першим методом, в контексті того, що митну декларацію країни відправлення складено 24.06.2016, тобто, раніше складання комерційного інвойсу від 28.06.2016 на чотири доби, то в суді першої інстанції було пояснено, та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що в даному випадку має місце описка в даті вказаного документа.

Відповідачем в апеляційній скарзі також зазначено про те, що умови поставки, що обумовлені контрактом та зазначені у митній декларації, взагалі відсутні, як в комерційному інвойсі, так і не зазначені в рахунку-фактурі № СФ-0000330 від 12.08.2016 року, однак, колегія судів вказує на те, що позивачем належними документами було підтверджено вартість послуг з транспортування, яка була включена у митну вартість товару. Як було зазначено вище, в митну вартість товару в розмірі 1 228 282,80 грн. було включено вартість товару в сумі 1 180 782,47 грн. (47 147,96 доларів США, курс 25,04419), а також транспортні витрати в сумі 47 500 грн., що підтверджується договором на транспортно- експедиційне обслуговування від 01.06.2016 року, довіреністю № 183 від 15.07.2016 року, виданою ПП "Гранд Логістика" щодо здійснення від імені ПрАТ «МНВЦ «ІНФОРМТЕХ» всіх необхідних дій, пов'язаних з транспортно-експедиційним обслуговуванням, отриманням та доставкою імпортного вантажу, коносаментом № SZZY16060226 від 06.07.2016 року, довідкою ПП "Гранд Логістика" про транспортні витрати № 15/08-09 від 15.08.2016 року, актом № ОУ-ОООО33О здачі-приймання послуг з організації фрахту за маршрутом Шанхай - Одеса.

Відповідачем в апеляційній скарзі також зазначено, що наданий прайс-лист, виданий контрагентом позивача, не містить терміну дії, умов поставки тощо, однак, слід зазначити, що gрайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який' адресований безпосередньо конкретному покупцю. Оскільки чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми прайс-листа, згідно загальноприйнятої світової практики, прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов'язковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів. Зазначена у прайс-листі інформація відповідає іншим документам, що супроводжували проведення господарської операції, а це передбачає, що цінова пропозиція поширюється на країну, в якій здійснює свою господарську діяльність позивач, а ціни є актуальними на час здійснення замовлення щодо поставки партії товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, колегія суддів зазначає, що відповідачем в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості не вказано обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Відповідно до ч.3 ст.57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно зі ст.256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та оформленні карток відмови у митному оформленні діяв необґрунтовано, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, без дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України, а отже, наявні підстави для скасування даних рішень.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень відповідно до ст. 71 КАС України правомірності своїх рішень про коригування митної вартості та рішень у формі карток відмови у митному оформленні належним чином не довів, а відтак, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби в особі митного посту "Святошин" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2017р. по справі № 820/5734/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Зеленський В.В. Пянова Я.В.

Повний текст ухвали виготовлений 04.04.2017 р.