Справа № 806/1374/16
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м. Житомир справа № 806/1374/16

категорія 8.2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черняхович І.Е.,

секретар судового засідання Кривенко Л.М.,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Укрпалетсистем" до Головного управління Державної фіскальної служби в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Приватне підприємство "Укрпалетсистем" звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Закарпатській області про застосування адміністративного арешту майна платників податків від 21.07.2016.

В обґрунтування позову зазначає, що 19.07.2016 на підставі наказу начальника Головного управління ДФС у Закарпатській області про проведення фактичної перевірки №252 від 18.07.2016 та направлень на перевірку, працівники Головного управління ДФС у Закарпатській області вийшли на перевірку за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с.Кінчеш, автошлях Кінчеш- Розівка, 9 км., де розташований автозаправний комплекс, що знаходиться на праві користування згідно договору суборенди у Приватного підприємства "Укрпалетсистем". Представником позивача був оскаржений у судовому порядку наказ про проведення позапланової перевірки, за невиконання якого відповідачем було застосовано адміністративний арешт. Крім того наголошує, що позивач не відмовлявся від проведення перевірки, а лише скористався своїм правом не допустити посадових осіб відповідача до проведення перевірки. Також позивач зазначив, що представник ПП "Укрпалетсистем" не мав правових підстав допускати працівників органу державної фіскальної служби до перевірки, у зв'язку з порушенням контролюючим органом норм чинного законодавства при винесені наказу на перевірку, зокрема положень ст. 80, п. 81.1 ст.81 ПК України щодо відсутності конкретних підстав для початку перевірки, а також вручено неналежним чином завірену копію наказу. Тому, просить скасувати спірне рішення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Державної фіскальної служби в Закарпатській області, який брав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на мотиви письмових заперечень.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Встановлено, що 18 липня 2016 року начальником Головного управління ДФС у Закарпатській області, у зв'язку з отриманням інформації про можливі порушення законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДФС, з метою належної організації заходів по контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання норм чинного законодавства у сфері трудових відносин, на підставі п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, прийнято наказ № 252 "Про проведення фактичної перевірки". Цим наказом вирішено провести фактичну перевірку ПП "Укрпалетсистем", починаючи з 19.07.2016, терміном 10 діб, за період діяльності з 17.07.2013 по 19.05.2016, за адресами:

- Закарпатська обл., Тячівський р-н, м. Тячів, вул. Армійська, 125/А;

- Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Кінчеш, Автошлях Кінчеш - Розівка, 9;

- Закарпатська обл., Тячівський р-н, с. Нижня Анша, вул. Борнюка, 154;

- Закарпатська обл., Берегівський р-н, с. Косонь, вул. Лайоша Кошута, 151/Б;

- Закарпатська обл., Хустський р-н, с. Іза, вул. Центральна;

- Закарпатська обл., Іршавський р-н, с. Ільниця, вул. Радянська, 3/А (а.с.46).

19.07.2016 Головним управлінням ДФС у Закарпатській області складено направлення за №№ 742/14-03, 743/14-03, 744/14-03 (а.с.47-49).

Також 19 липня 2016 року, на виконання наказу № 252 від 18.07.2016, посадовими особами ГУ ДФС у Закарпатській області здійснено виїзд за адресою Закарпатська обл., Ужгородський р-н, автошлях Кінчеш - Розівка, 9, на АЗС № 54 ПП "Укрпалетсистем". Проте їх не було допущено до проведення фактичної перевірки, про що складно акт від 19.07.2016 № 5/14-03 (а.с.50).

Водночас, із акту відмови платника податків (його представника або особи, яка фактично провидить розрахункові операції) від підпису про ознайомлення з направленнями на фактичну перевірку від 19.07.2016, складеного контролюючим органом, видно, що після ознайомлення з наказом про проведення перевірки від 18.07.2016 № 252 та відмови від отримання його копії, а також після ознайомлення з направленнями на перевірку від 19.07.2016, особа, що проводила розрахунки - оператор АЗС ОСОБА_1, відмовився поставити відмітку в направленнях про ознайомлення з вказаними направленнями на перевірку та наказом про проведення перевірки (а.с.51).

На підставі пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України начальником ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_2 винесено рішення від 21 липня 2016 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків ПП "Укрпалетсистем" (а.с.7-8).

Позивач, вважаючи таке рішення протиправним, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відтак, підставою для застосування адміністративного арешту є вчинене платником податків правопорушення у сфері оподаткування, яке полягає в неправомірному не допуску до перевірки посадових осіб податкового органу за наявності законних підстав для її проведення.

Судом встановлено, що ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016 у справі №806/1326/16, що набрала законної сили 30.10.2016, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року скасовано та прийнято нову, якою встановлено, що у Головного управління Державної фіскальної служби в Закарпатській області були правові підстави для винесення наказу № 252 від 18.07.2016 про проведення фактичної перевірки ПП "Укрпалетсистем".

Відповідно до пункту 94.4 статті 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно із пунктом 94.3 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Пунктом 94.5 статті 94 Податкового кодексу України встановлено, що арешт майна може бути повним або умовним.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, а саме: платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України).

Згідно пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України, керівник органу державної податкової служби (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття відповідачем спірного рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків була саме відмова працівника ПП "Укрпалетсистем", особи, яка фактично проводить розрахункові операції, оператора ОСОБА_1 працівникам ГУ ДФС у Закарпатській області у проведенні фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення (наказу від 18.07.2016 №252 та направлень від 19.07.2016 №742/14-03, №743/14-03 та №744/14-03), що підтверджується актом від 19.07.2016.

Факт не допуску представників контролюючого органу до перевірки представником позивача в судовому засіданні не заперечувався.

Разом з тим, суд відмічає, що відповідно до договору суборенди майна №01/09-2015 від 01 вересня 2015 року ПП "Укрпалетсистем", в особі директора ОСОБА_3 є орендарем, яке прийняло у строкове користування від ТОВ "Немирів- Ойл" об'єкти, серед яких АЗС - Закарпатська область, Ужгородський район, с.Кінчеш, а/д Кінчеш- Розівка, 9, яка була об'єктом перевірки податковим органом (а.с.52-57).

З вище викладеного випливає, що об'єкт перевірки не є власністю, а знаходиться у оренді позивача, відтак суд приходить до висновку про протиправність Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника від 21 травня 2016 року, прийняте ГУДФС в Закарпатській області.

Що стосується вимоги позивача про скасування Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника від 21 травня 2016 року, прийняте ГУДФС в Закарпатській області, то вона задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Згідно із п.94.10 ст.94 Податкового кодексу України - арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Водночас, відповідно до підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року відмовлено Головному управлінню Державної фіскальної служби в Закарпатській області у прийнятті подання до Приватного підприємства "Укрпалетсистем" про визнання правомірним та обґрунтованим рішення про визнання обґрунтованим умовного адміністративного арешту майна. Дані обставини сторонами не заперечувалися.

Отже, адміністративний арешт майна позивача не був підтверджений у судовому порядку, відтак, вважається припиненим, а тому у суду нема підстав для його скасування.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень, заперечуючи проти позову, доказів у спростування наведених позивачем обґрунтувань не надав.

Підсумовуючи зазначене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги Приватного підприємства "Укрпалетсистем" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачі необхідно відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Закарпатській області судові витрати у сумі 689 грн.

Керуючись ч.3 ст.94, ст. ст. 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника від 21 травня 2016 року, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби в Закарпатській області.

В решті позовних вимог - відмовити.

Відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Закарпатській області на користь Приватного підприємства "Укрпалетсистем" судові витрати у сумі 689 грн.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Е.Черняхович

Повний текст постанови виготовлено: 10 квітня 2017 р.