Справа № 686/7363/14-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"30" березня 2017 р. м. Київ К/800/30088/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М.(доповідач), Стародуба О.П., Штульман І.В.,

здійснивши в порядку письмового провадження касаційний розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому (далі - УПФ), третя особа - товариство з додатковою відповідальністю «Завод Адвіс», про скасування рішення щодо припинення виплати пенсії та стягнення надміру виплаченої пенсії за касаційною скаргою представника відповідача на судові рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2014 року, Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення УПФ від 1 липня 2013 року про припинення виплати йому пенсії та стягнення надміру виплаченої пенсії за період з 24 вересня 2003 року по 30 червня 2013 року в сумі 80688,99 грн.;

зобов'язати відповідача повернути безпідставно утримані кошти та поновити виплату пенсії, призначеної на пільгових умовах.

Посилався на незаконність рішення, яке є предметом оскарження, оскільки він не допускав зловживань при подачі документів для призначення пенсії та не надавав недостовірні відомості.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2014 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення УПФ про утримання переплачено пенсії за період з 24 вересня 2003 року по 30 червня 2013 року в сумі 80688,99 грн. Зобов'язано повернути утриманні кошти та поновити виплату пенсії за віком на пільгових умовах починаючи з 1 липня 2013 року. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факту зловживань з боку позивача щодо подання ним документів для призначення пільгової пенсії з недостовірними відомостями.

Вінницький апеляційний адміністративний суд рішенням від 18 грудня 2014 року постанову міськрайонного суду скасував в частині задоволення позову про зобов'язання у поновленні ОСОБА_4 виплати пенсії за віком на пільгових умовах з 1 липня 2013 року та ухвалив в цій частині нову постанову про відмову в позові з підстав відсутності належних документів, які б підтверджували факт пільгового стажу . У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник відповідача, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення скасувати і ухвалити нове про відмову в позові. Зазначає, що ОСОБА_4 неправомірно отримував пенсію, тому повинен її повернути.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про задоволення касаційної скарги частково з урахуванням наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються законами України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) При цьому порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтями 50 Закону N 1058-IV, 103 Закону N 1788-XII, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії).

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону N 1788-XII є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Аналізуючи положення вище згаданих норм, Верховний Суд України в постанові від 25 жовтня 2016 року (справа № 21-1138а16) прийшов до висновку, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 13 Закону N 1788-XII має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, у якому працювала особа зі шкідливими і важкими умовами праці. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

При розгляді справи суд першої інстанції наведених норм не врахував та не встановив обставин, за яких позивач отримав пенсійні документи для оформлення пільгової пенсії, які містять недостовірні дані, адже згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону N 1058-IV, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1, (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846), у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, призначення пенсії відбувається на підставі особисто поданої заяви.

Встановлення зазначених обставин має правове значення для правильного вирішення цього спору.

Апеляційний суд порушення, допущені судом першої інстанції, не виправив, фактичні обставини, які мають суттєве значення не встановив, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не перевірив, тому попередні судові рішення в частині задоволення позову про повернення утриманої пенсії підлягають скасуванню з підстав, передбачених частиною другою статті 227 КАС України (порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи), з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суд касаційної інстанції відповідно до частини першої статті 220 КАС України позбавлений права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

В решті рішення судів попередніх інстанцій є законними і обґрунтованими. За змістом статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, ? за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону №1788-ХІІ).

Спеціальний трудовий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 та № 2 підтверджується відповідним записом у трудовій книжці працівника або уточнюючій довідкою підприємства, надання якої визначено пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 20 цього Порядку у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно із статтею 101 Закону № 1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій, ТДВ «Адвіс» надало суду апеляційної інстанції дві копії трудових книжок, виданих ОСОБА_4, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні. У одній, яка видана 1 грудня 1973 року, вказано, що позивач з 01.11.1971 р. по 12.11,1973 р. проходив службу у Збройних Силах СРСР, а з 01.12.2973 р. по 27.01.1977 р. працював в літейному цеху газовиком 3 розряду. В другій книжці, виданій 19.07.1982 р. значаться відомості про роботу в ТДВ «Адвіс» з 11.06.1990 р. по 01.09.1998 р. Проте у відомостях про нарахування та виплати зарплати за 1971 - 1973 роки прізвище ОСОБА_4 відсутнє. Не виявлено й наказу № 320 від 01.09.1998 р. про звільнення позивача.

Наведені обставини свідчать про неправдивість відомостей, на підставі яких було призначено пенсію.

З урахуванням зазначеного, керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому задовольнити частково.

Скасувати судові рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2014 року, Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року в частині задоволення позову про зобов'язання управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому у поверненні ОСОБА_4 утриману пенсію в розмірі 80688,99 грн., переплачену за період з 24 вересня 2003 року по 30 червня 2013 року, з направленням справи в цій частині на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В решті рішення судів залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Судді: М.М. Олексієнко

О.П. Стародуб

І.В. Штульман