Справа № 818/355/17
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2017 р. Справа № 818/355/17

Сумський окружний адміністративний суд в складі судді - Шаповала М.М. розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 про надання невикористаної частини щорічної основної відпустки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач в своєму позові просить зобов`язати командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 надати невикористані дні основної щорічної відпустки за 2014 рік, в обчисленні від 10 до 15 років - 35 календарних днів згідно з Законом України про соціальний захист військовослужбовців.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що позивач з незалежних від нього причин не використав другу частину основної відпустки за 2014 рік, однак у задоволенні клопотання щодо надання цієї частини відпустки йому було відмовлено, чим відповідач допустив порушення вимог чинного законодавства.

Позивач в судовому засідання участі не приймав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому також позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До справи надані письмові заперечення на позов, в яких відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що використати другу половину відпустки майор ОСОБА_1 мав право у 2015 році, а на сьогоднішній день надання йому зазначеної відпустки суперечить нормам чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд визнає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про відпустки", право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство).

Статтями 1-1, 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII в чинній редакції, (далі Закон № 2011-XII) закріплено, що законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

В статті 10-1 Закону № 2011-XII, зокрема, закріплено:

"1. Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів. Час для проїзду до місця проведення зазначеної відпустки і назад не надається. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.

2. Щорічна основна відпустка надається протягом календарного року. В особливих випадках з дозволу прямого начальника, уповноваженого Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, керівниками правоохоронних органів та керівниками розвідувальних органів України, щорічна основна відпустка за минулий рік надається в першому кварталі наступного року, якщо раніше її не було надано.

3. За бажанням військовослужбовців, крім курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, щорічна основна відпустка може надаватися їм частинами, не більше двох, за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 15 календарних днів.

7. Військовослужбовцям, які перебувають у довготривалому відрядженні за межами України, крім військовослужбовців строкової військової служби, дозволяється за їх бажанням об`єднувати щорічні основні відпустки за два роки. У цьому разі загальна тривалість об`єднаної відпустки не може перевищувати 90 календарних днів.

8. Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

У разі якщо Законом України "Про відпустки" або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.

15. У разі звільнення військовослужбовців зі служби (крім звільнення через службову невідповідність, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади, у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, а також у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) та невикористання ними щорічної основної відпустки за їх бажанням надається невикористана відпустка з наступним звільненням їх зі служби. Датою звільнення військовослужбовця зі служби у такому разі є останній день відпустки.

У разі звільнення військовослужбовця зі служби у зв`язку із закінченням строку контракту невикористана ним щорічна основна відпустка за його бажанням може надаватися й тоді, коли час цієї відпустки повністю або частково перевищує строк контракту. У цьому випадку дія такого контракту продовжується до закінчення відпустки.

17. В особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів.

18. В особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів.

20. Військовослужбовцям, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та підлягають звільненню з військової служби у порядку і терміни, визначені рішенням Президента України, або у зв`язку з оголошенням демобілізації, надається відпустка з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті, за кожний повний місяць служби у році звільнення. При цьому якщо тривалість відпустки таких військовослужбовців становить більш як 10 календарних днів, їм оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки в межах України у порядку, встановленому пунктом 14 цієї статті.

У рік звільнення зі служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та підлягають звільненню з військової служби у порядку і терміни, визначені рішенням Президента України, або у зв`язку з оголошенням демобілізації, у разі невикористання ними щорічної основної відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки.

У разі звільнення зі служби військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та підлягає звільненню з військової служби у порядку і терміни, визначені рішенням Президента України, або у зв`язку з оголошенням демобілізації, до закінчення календарного року, за який він вже використав щорічну основну відпустку, провадиться відрахування із грошового забезпечення військовослужбовця за дні відпустки, використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця, у порядку, визначеному в абзаці четвертому пункту 14 цієї статті.

21. У разі ненадання військовослужбовцям щорічних основних відпусток у зв`язку з настанням періодів, передбачених пунктами 17 і 18 цієї статті, такі відпустки надаються у наступному році. У такому разі дозволяється за бажанням військовослужбовців об`єднувати щорічні основні відпустки за два роки, але при цьому загальна тривалість об`єднаної відпустки не може перевищувати 90 календарних днів.

Зазначені відпустки можуть бути надані декількома частинами (більше двох), без обмеження тривалості кожної з них.

Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 затверджено Положення "Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", в розділі VIII "Відпустки" (пункти 180-193) зазначено, що "військовослужбовці мають право на відпустки. Надання військовослужбовцям відпусток та відкликання з них здійснюється відповідно до порядку, встановленого Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, зокрема, надаються:

1) щорічні відпустки:

основна відпустка;

додаткова відпустка за виконання обов`язків військової служби, яке пов`язано з нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я;

інші додаткові відпустки, передбачені законом.

Щорічна основна відпустка надається згідно з графіком відпусток на наступний рік, що до 1 грудня затверджується командиром (начальником), який має право надавати відпустки військовослужбовцям, і доводиться під підпис до відома кожного військовослужбовця.

Щорічна основна відпустка надається військовослужбовцю з урахуванням необхідності підтримання постійної бойової готовності та проведення заходів з підготовки військових частин, часу використання відпусток у попередньому році, побажань і сімейних обставин військовослужбовця, висновку (постанови) військово-лікарської комісії.

Щорічна основна відпустка переноситься на інший період або продовжується командиром військової частини в разі:

1) захворювання військовослужбовця, на підставі довідки закладу охорони здоров`я, завіреної міським (районним) військовим комісаром, - на кількість діб хвороби військовослужбовця;

2) надання відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, на підставі медичного висновку;

3) виконання військовослужбовцем державних або громадських обов`язків, якщо згідно із законодавством він підлягає звільненню на цей час від виконання обов`язків за посадою зі збереженням грошового забезпечення;

4) збігу щорічної основної відпустки з відпусткою у зв`язку з навчанням.

У разі ненадання військовослужбовцям щорічних основних відпусток у зв`язку з настанням особливого періоду такі відпустки надаються у наступному році. У такому разі дозволяється за бажанням військовослужбовців об`єднувати щорічні основні відпустки за два роки, але при цьому загальна тривалість об`єднаної відпустки не може перевищувати 90 календарних днів.

Облік відпусток, що надаються військовослужбовцям, та постійний контроль за наданням відпусток згідно із затвердженими графіками відпусток здійснюються штабами військових частин".

Аналізуючи вищевказані правові норми, суд визнає, що право на основну щорічну відпустку військовослужбовець може використати протягом календарного року згідно з графіком відпусток на наступний рік, що до 1 грудня затверджується командиром (начальником), який має право надавати відпустки військовослужбовцям. Тільки у випадках, що передбачені законодавством, щорічна основна відпустка може бути перенесена на інший період або продовжена командиром військової частини.

Згідно з копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 17.08.2014 (а.с. 8-9) майора ОСОБА_1 було зараховано слухачем денної форми навчання до Національного університету оборони України ім. Івана Черняховського. В цьому наказі вказано, що щорічна чергова відпустка за 2014 рік використана у кількості 6 (шість) діб.

Копією витягу з наказу начальника Національного університету оборони України ім. Івана Черняховського № 42 від 18.02.2016 р. (а.с. 11) майора ОСОБА_1 направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_3 , м. Чернігів.

З копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 161 від 06.06.2016 (а.с. 10) вбачається, що майора ОСОБА_1 було направлено для подальшого проходження служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 . В наказі є запис про використання позивачем щорічної основної відпустки за 2016 рік терміном 7 календарних днів - з 25 по 31 травня 2016 року.

31.01.2017 командиром військової частини польової пошти НОМЕР_4 подано до командира військової частини польової пошти НОМЕР_1 рапорт про надання майору ОСОБА_1 другої половини основної щорічної відпустки за 2014 рік, що підтверджується рапортом, який знаходиться в матеріалах справи (а.с.15-17).

10.02.2017 майор ОСОБА_1 подав рапорт командиру військової частини НОМЕР_4 про небажання укладати новий контракт на проходження військової служби.

Командування військової частини польової пошти НОМЕР_1 листом від 20.02.2017 № 0159ю повідомило ОСОБА_1 про те, що невикористана чергова відпустка може бути надана лише у І кварталі наступного року, оскільки чергова відпустка має бути надана протягом календарного року кожній особі рядового або начальницького складу. В зв`язку з чим рапорт ОСОБА_1 про надання щорічної відпустки не був задоволений (а.с.18-19).

Враховуючи, що позивач не надав доказів того, що протягом 2015-2016 років звертався до командування військових частин, в яких він проходив службу, про надання йому відпустки за 2014 рік, а також відсутні докази наявності підстав, встановлених законодаством, для перенесення щорічної основної відпустки за 2014 рік на інший період, суд визнає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 про надання невикористаної частини щорічної основної відпустки за 2014 рік відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Шаповал