Справа № 824/860/16-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/860/16-а

12 год. 48 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Ковальчук Т.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача не з'явився,

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора-приватного нотаріуса Чорнєй Віти Володимирівни, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ "Альфа - Банк" про визнання дій протиправними та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни (відповідач) щодо проведення державної реєстрації обтяження за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №7751750 від 08.11.2013 р. на будинок АДРЕСА_1 та скасувати рішення №7751750 від 08.11.2013 р. державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни, на підставі якого проведено державну реєстрацію обтяження на будинок АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем 08.11.2013 р. проведено державну реєстрацію обтяження на іпотечне майно за ПАТ «Альфа-Банк» в Державному реєстрі прав на нерухоме майно всупереч вимогам чинного законодавства.

Посилаючись на положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», із змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення та спрощення процедури державної реєстрації земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно» від 04.07.2012 р. № 5037-VI позивач вказував, що державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії. Таким чином, позивач наполягав, що нотаріальна дія щодо реєстрації обтяжень згідно договору про передачу прав за Договорами забезпечення від 17.12.2012 р. мала вчинятися нотаріусом, яким було посвідчено зазначений договір, тобто Кирик О.А.

Протиправність дій відповідача щодо прийняття оскаржуваного рішення позивач обґрунтовував тим, що станом на час прийняття такого рішення у відповідача були відсутні повноваження для вчинення реєстраційних дій щодо реєстрації обтяження згідно договору про передачу прав за Договорами забезпечення від 17.12.2012 р. У зв'язку із зазначеним, позивач вказував також і на протиправність рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни, на підставі якого проведено державну реєстрацію обтяження на будинок АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, жодних пояснень з викладенням своєї позиції щодо поданого позову до суду не направив та явку свого представника в судове засідання не забезпечив. На виконання ухвали суду від 21 лютого 2017 р. відповідачем надано суду належним чином засвідчені копії матеріалів, на підставі яких прийнято рішення за індексним номером №7751750 від 08.11.2013 р., а саме метеріали облікової справи №3879150 щодо державної реєстрації іпотеки на житловий будинок з належними до нього спорудами, що знаходяться за адресою: Чернівецька обл., м.Чернівці, вул. Можайського, буд. 1-3.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. На підставі зазначеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу за відсутності відповідача.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти адміністративного позову у повному обсязі та просив у його задоволенні відмовити.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Між Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та громадянином ОСОБА_6 укладено кредитний договір №1927 від 16.07.2007 р. (далі - кредитний договір), до якого в подальшому внесено зміни на підставі договору №1134 від 18.09.2008 р. За умовами кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 71000 доларів США, що еквівалентно 358 550 грн (а.с. 139-144).

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за вищевказаним договором, 17.07.2007 р. між Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) (іпотекодержатель) та ОСОБА_3 (іпотекодавець) укладено іпотечний договір з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя (далі - іпотечний договір), за умовами якого позичальник (ОСОБА_6) та іпотекодавець, як майновий поручитель, несуть солідарну відповідальність та зобов'язані в порядку, передбаченому кредитним договором, повернути іпотекодержателю в кінцевий термін до 14.07.2017 р. заборгованість по кредиту у розмірі 71000 доларів США (а.с.135-137).

Відповідно до пункту 1.2 іпотечного договору предметом іпотеки є житловий будинок з належними до нього спорудами під номером один-три АДРЕСА_1 На земельній ділянці, яка перебуває в державній власності, що підтверджується довідкою №487-Ч/Д, виданою Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин 13.07.2007 р., розташовані: житловий будинок, позначений в плані літерою А, цегляний, загальною площею 312,00 кв.м., в тому числі житловою площею 110,70 кв.м.; колонка, позначена в плані №1, метал. труби; вигрібна яма, позначена в плані №2, бетон; огорожа, позначена в плані №3, залізобетон. Предмет іпотеки згідно пункту 1.3 договору належить іпотекодавцю на праві приватної власності. В пункті 1.4 договору визначено, що вартість предмету іпотеки згідно відомостей викладених у Витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно №14977169, виданому Чернівецьким КОБТІ 20.06.2007 р., становить 579 687 грн. Сторони у пункті 1.5 договору оцінили предмет іпотеки у сумі 579 687 грн.

Згідно пункту 3.1.8 Іпотечного договору іпотекодержатель має право вимагати від позичальника та/або іпотекодавця незалежно від настання строку погашення кредиту дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором, а при незадоволенні його вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки у відповідності до закону та цього договору при наявності також наступних підстав: порушення іпотекодавцем зобов'язань за цим договором, зокрема, щодо вжиття заходів, необхідних для збереження іпотеки; невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором; здійснення правочинів щодо відчуження іпотекодавцем предмету іпотеки або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без письмової згоди іпотекодержателя; а також невиконання при цьому іпотекодавцем умов, викладених у п. 4.1.3 цього договору; порушення іпотекодавцем обов'язку щодо попередження іпотекодержателя до укладення цього договору про всі відомі першому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку; порушення кримінальної справи у відношенні особи іпотекодавця чи інших співвласників предмету іпотеки.

Згідно Розділу 5 Іпотечного договору визначено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізації. Так, за змістом пункту 5.1 договору іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію, зокрема, у випадку незалежно від настання терміну виконання позичальником будь-яких зобов'язань за Кредитним договором - при виникненні підстав, вказаних у п.п.3.1.5, 3.1.6, 3.1.8 цього договору.

Згідно з пунктом 5.2 договору звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно цього договору в добровільному (позасудовому порядку).

Задоволення вимог іпотекодержателя за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки може бути вчинене в позасудовому порядку наступним чином: продажу безпосередньо іпотекодавцем предмету іпотеки третій особі на користь іпотекодержателя; продажу безпосередньо іпотекодавцем (або за його дорученням, оформленим відповідною довіреністю - іпотекодержателем) предмету іпотеки третій особі на користь іпотекодержателя; передачі іпотекодавцем у власність іпотекодержателю предмету іпотеки в рахунок виконання іпотекодавцем основного зобов'язання за Кредитним договором у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». В даному випадку договір про задоволення вимог іпотекодержателя виступає право встановлювальним документом та є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. Напротязі 3 днів з моменту такої реєстрації Іпотекодавець зобов'язаний передати всю технічну та іншу документацію відносно предмета іпотеки; продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»; іншим способом, що не суперечить чинному законодавству на момент реалізації предмету іпотеки.

Іпотечний договір від 17.07.2007 р. посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балан Р.Б., зареєстровано в реєстрі за №7283, у зв'язку із чим накладено заборону на відчуження зазначеного в цьому договорі житлового будинку з належними до нього спорудами під номером один-три (№1-3), який розташований в місті Чернівці, по вулиці Можайського і належить іпотекодавцю - ОСОБА_3, до припинення цього договору іпотеки.

17.12.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (правонаступник Акціонерного комерційного Промислово-Інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) («Первісний кредитор») та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» («Новий кредитор») укладено договір про відступлення прав вимоги (а.с. 145-155).

17.12.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення, зареєстрований у реєстрі за номером 1421, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик О.А. (а.с. 156-162).

28.10.2013 р. публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. з заявою про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по зміні іпотекодержателя за договорами забезпечення, права за якими були відступлені.

08.11.2013 р. державний реєстратор прав на нерухоме майно - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В., розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яку подало публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» для проведення державної реєстрації іншого речового права, а саме іпотеки, та документи, подані для проведення державної реєстрації прав прийняла рішення №7751750, яким провела державну реєстрацію іншого речового права, а саме іпотеки на будинок АДРЕСА_1 за публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (а.с.163).

Таким чином, вказаним рішенням відповідача змінено іпотекодержателя належного позивачу нерухомого майна на третю особу публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», про що внесений запис до Державних реєстрів.

Так, згідно інформації, відображеної у Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки внесено відповідний запис про зміну іпотекодержателя за іпотечним договором від 17.07.2007 р. (видавник: Балан Р.Б.) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 7751750 від 08.11.2013 р. (а.с. 18).

До вказаних правовідносин суд застосовує положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобов'язаний перевірити дотримання вказаних критеріїв суб'єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Законом України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, надалі по тексту - Закон № 1952-IV) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 9 Закону № 1952-IV у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Пунктами 1 та 2 ч. 3 ст. 9 Закону № 1952-IV визначено, що державний реєстратор (нотаріус) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження прав тощо на підставі чого приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

На момент вчинення відповідачем реєстраційних дій, процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав були визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 17.10.2013 № 868 (надалі по тексту - Порядок № 868).

Відповідно до п. 2 Порядку № 868 державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії.

Тобто, нотаріус при вчиненні реєстраційних дій щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виступає суб'єктом владних повноважень в розумінні статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, повноваження нотаріусів на вчинення реєстраційних дій були пов'язані з одночасним вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном. В свою чергу, нотаріальні дії, які вчиняють нотаріуси, визначені в ст. 34 Закону України «Про нотаріат», зокрема, це посвідчення правочинів.

Згідно п. 15 Порядку № 868 під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, зокрема щодо обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення.

Відповідно до п. 37 Порядку № 868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, серед іншого, укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат.

Відповідно до п. 56 Порядку № 868 для державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, також подається документ, що підтверджує наявність факту згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу іншому речового права на таке майно.

В силу п. 64 Порядку № 868 державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою, зміни умов обтяження нерухомого майна іпотекою, анулювання та видачі нової заставної, відступлення прав за іпотечним договором або передачі заставної, видачі дубліката заставної, припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводяться з урахуванням особливостей, визначених цим Порядком.

В п. 67 Порядку № 868 визначено, що для проведення державної реєстрації відступлення прав за іпотечним договором заявник також подає укладений в установленому законом порядку договір, відповідно до якого відбувається відступлення прав.

В свою чергу, згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Норма цієї статті кореспондується з нормою ст. 513 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що підставою для вчинення відповідачем реєстраційних дій по реєстрації іпотекодержателем нерухомого майна публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» мав бути посвідчений самим відповідачем договір, відповідно до якого відбувається відступлення прав.

Однак, договір відступлення, предметом якого виступало нерухоме майно позивача, як вбачається з матеріалів справи посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик О.А. 17.12.2012 р., який зобов'язувався одночасно провести реєстраційні дії щодо зміни іпотекодержателя у всіх договорах, які визначені у додатку до договору відступлення, згідно списку боржників публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк». Однак, всупереч зазначеному, нотаріус Кирик О.А. 17.12.2012 р. не проводив реєстраційні щодо зміни іпотекодержателя у іпотечному договорі від 17.07.2007 р. №7283. В той же час, 08.11.2013 р. вказані реєстраційні дії були проведені іншим державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В.

Крім того, однією з обставин, яка слугувала для вказаної державної реєстрації, стала інформація Головного управління юстиції у м.Києвві від 01.11.2013 р. про перебування приватного нотаріуса Кирик О.А. з 28.10.2013 р. по 28.11.2013 р. у відпустці. (а.с. 165). Однак, суд вважає, що перебування приватного нотаріуса Кирик О.А. у відпустці не є належною підставою для заміни суб'єкта держаної реєстрації, оскільки вказані дії порушують норми п. 2 Порядку № 868.

Таким чином, судом встановлено, що нотаріальної дії з нерухомим майном, наслідком якої була б реєстрація речових прав на це майно за публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», відповідач не вчиняв. А тому, з урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про те, що відповідач вийшов за межі своїх повноважень, оскільки без вчинення нотаріальної дії та за відсутності належної правової підстави провів реєстрацію речового права на належне позивачу майно за третьою особою публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк». Такі дії відповідача суд вважає незаконними.

Адміністративний суд в межах своїх повноважень не може надавати оцінку правовідносинам між позивачем та третіми особами, які виникли на підставі вчинених ними правочинів, а також вирішувати спір про право. Суд звертає увагу, що предметом розгляду в даній справі є, виключно, питання правомірності дій та рішень відповідача, як суб'єкта владних повноважень.

Згідно зі статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо тощо.

Дії приватного нотаріуса Чорнєй по реєстрації за ПАТ «Альфа-Банк» 08.11.2013 р. іпотеки за договором від 17.07.2012 р., укладеним між Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком та позивачем та відповідно щодо внесення до Державного реєстру іпотек відомостей про зміну іпотекодержателя вказаним вимогам не відповідають.

Отже, позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача по реєстрації 08.11.2013 р. обтяження за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №7751750 підлягає задоволенню.

На підставі аналізу вищезазначених норм законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку, що оскаржуване рішення прийняте без належного дотримання норм чинного законодавства, а відтак, заявлений позовний позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірності дій та рішень щодо реєстрації обтяження, а саме іпотеки на нерухоме майно, що належить позивачу за третьою особою.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вирішує стягнути на користь позивача 1102,42 грн сплаченого судового збору, що підтверджується квитанціями №0.0.638520184.1 від 21.10.2016 р. та №0.0.645729635.1 від 04.11.2016 року.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії держаного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни щодо проведення державної реєстрації обтяження за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №7751750 від 08.11.2013 р. на будинок АДРЕСА_1.

3. Скасувати рішення №7751750 від 08.11.2013 р. держаного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни на підставі якого проведено державну реєстрацію обтяження на будинок АДРЕСА_1.

4. Стягнути на користь позивача 551.21 грн сплаченого судового збору відповідно до квитанції №0.0.638520184.1 від 21.10.2016 р., 551.21 грн сплаченого судового збору відповідно до квитанції №0.0.645729635.1 від 04.11.2016 року.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна

Постанова в повному обсязі складена 04 квітня 2017 р.