Справа № 815/2091/17
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2091/17
УХВАЛА

Про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

07 квітня 2017 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса про визнання протиправними дій, та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просять суд визнати протиправними дії (бездіяльність) начальника квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеса щодо відмови у застосуванні 75% пільгової знижки при здійсненні розрахунку для оплати за спожиті комунальні послуги, а саме: електроенергію, та вивіз сміття з 15.08.2016р. по дійсний час в межах норм, передбачених чинним законодавством; визнати протиправними дії (бездіяльність) начальника квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеса щодо відмови у здійсненні перерахунку нарахування за спожиту електроенергію, та вивіз сміття за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016року, та січень 2017року з урахуванням 75% пільгової знижки, та переплати, яка виникла внаслідок оплати ОСОБА_1, та ОСОБА_2 рахунків за комунальні послуги, які були складені, та видані для оплати службовими особами КЕВ м.Одеса за серпень, та вересень 2016року без урахування зазначеної пільгової знижки, та оплачені позивачами; визнати протиправними дії (бездіяльність) квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеса щодо застосування тарифів для населення, яке мешкає в багатоквартирних будинках, та розраховується по загальному методу обліку, при здійсненні нарахувань ОСОБА_1 за спожиту електроенергію до 31.10.2016р. (до часу встановлення індивідуального електролічильника); зобов'язати КЕВ м.Одеса здійснити перерахунок нарахування (заборгованості) ОСОБА_1 за спожиту електроенергію за період з 03.06.2014року по 31.10.2016року із застосуванням тарифів на електроенергію, що відпускається гуртожиткам (які підпадають під визначення «населення, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим засобом обліку»), які затверджені постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 23.04.2012р. №497, та від 26.02.2015р. №220; зобов'язати КЕВ м.Одеса здійснити перерахунок нарахування (заборгованості) ОСОБА_1 за спожиту електроенергію за період з 15.08.2016р. в межах норм передбачених законодавством абзацом 3 підпунктом 6 пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України №409 від 06.08.2014р. «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», та з урахуванням переплати, яка виникла внаслідок невірного застосування службовими особами КЕВ м.Одеса цін/тарифів, та пільгової норми споживання; зобов'язати КЕВ м.Одеса здійснити перерахунок нарахування (заборгованості) ОСОБА_1 за вивезення твердих побутових відходів, за період з 15.08.2016р. в межах норм передбачених законодавством підпунктом 8 пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України №409 від 06.08.2014р. «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», та з урахуванням переплати, яка виникла внаслідок невірного застосування службовими особами КЕВ м.Одеса цін/тарифів, та пільгової норми споживання.

Відповідно до п.п.6 ч.1 статті 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, серед іншого, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У Рішенні Конституційного Суду України №19-рп/2011 від 14 грудня 2011року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України та конституційним поданням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо офіційного тлумачення положень статей 97, 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України, статей 3, 4, 17 Кодексу адміністративного судочинства України, в контексті статті 55 Конституції України (справа про оскарження бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо заяв про злочини), зазначено, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12.10.1978року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Отже, підсумовуючи наведене, та беручи до уваги, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень довести правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розгляне справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до приписів ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст.2 КАС України визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до положень ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Виходячи із загального розуміння правового спору, публічно-правовий спір - це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин.

Водночас, публічно-правові відносини - це відносини між органами влади і їх посадовими чи службовими особами, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень і фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що у порядку адміністративного судочинства захисту підлягають права та охоронювані законом інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин, які є складовою частиною правових відносин, що виникають у суспільстві. Натомість, спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних чи господарських правовідносин, до адміністративної юрисдикції законодавчо не віднесено, оскільки врегульовано положеннями Цивільного та Господарського кодексу України.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з матеріалів позовної заяви, 03.06.2014р. між Квартирно-експлуатаційним відділом м.Одеси, що є балансоутримувачем гуртожитку, та ОСОБА_1, який проживає в кімнаті у гуртожитку військового містечка №217, м.Одесі, по вул.Фонтанська дорога,14, буд.№42, кім.112, загальною площею 60кв.м., укладено Договір про надання житлово-комунальних послуг №272, за умовами якого Квартирно-експлуатаційний відділ м.Одеси забезпечує організацію і надає ОСОБА_1 послуги: з утримання будинків та прибудинкових територій; з опалення; з централізованого холодного водопостачання і водовідведення; з електропостачання; з вивезення твердих побутових відходів, а ОСОБА_1 зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Судом зясовано, що підставою для звернення ОСОБА_1, та ОСОБА_2 до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою послугували відмова начальника квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеса: щодо застосування 75% пільгової знижки при здійсненні позивачам розрахунку для оплати за спожиті комунальні послуги, а саме: електроенергію, та вивіз сміття з 15.08.2016р. по дійсний час в межах норм, передбачених чинним законодавством; щодо здійснення перерахунку позивачам нарахування за спожиту електроенергію, та вивіз сміття за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016року, та січень 2017року з урахуванням 75% пільгової знижки, та переплати, яка виникла внаслідок оплати ОСОБА_1, та ОСОБА_2 рахунків за комунальні послуги, які були складені, та видані для оплати службовими особами КЕВ м.Одеса за серпень, та вересень 2016року без урахування зазначеної пільгової знижки, та оплачені позивачами; щодо застосування тарифів для населення, яке мешкає в багатоквартирних будинках, та розраховується по загальному методу обліку, при здійсненні нарахувань ОСОБА_1 за спожиту електроенергію до 31.10.2016р. (до часу встановлення індивідуального електролічильника).

Отже, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що між позивачами - ОСОБА_1, ОСОБА_2, та відповідачем - Квартирно-експлуатаційним відділом м.Одеси наявні відносини у сфері житлово-комунальних послуг, котрі відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» здійснюються виключно на договірних засадах, у звязку з чим, у даному випадку, між сторонами наявний спір про право цивільне, розгляд якого є виключною компетенцією суду загальної юрисдикції в межах приписів Цивільного законодавства України, оскільки в межах даних спірних правовідносинах відповідач - Квартирно-експлуатаційний відділ м.Одеси не діє як суб'єкт владних повноважень.

Отже, визначаючись щодо підвідомчості даного спору, суд виходить з того, що спір про захист права конкретної фізичної особи у сфері житлово-комунальних послуг, є суто приватноправовим, та жодним чином не є публічним.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, ретельно дослідивши обставини справи, та системно проаналізувавши законодавчі приписи, суд доходить висновку, що даний спір не є публічним, а має приватноправовий характер, а відтак його вирішення не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічна позиція викладена Вищим адміністративним судом України в Ухвалах від 05.04.2012р. у справі №К-17201/08, від 24.11.2015р. у справі № К/800/31998/15.

Згідно з п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса про визнання протиправними дій, та зобовязання вчинити певні дії, відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.109 КАС України, з вищенаведених підстав.

Керуючись п.1 ч.1 ст.17, п.п.5,6 ч.1 статті 107, п.1 ч.1 ст.109, ст.ст.160,165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса про визнання протиправними дій, та зобовязання вчинити певні дії.

2. Розяснити позивачам, що даний спір підлягає розгляду в межах положень Цивільного законодавства України.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, разом з позовною заявою, та доданими до неї документами, надіслати позивачам.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.