Справа № 464/1257/17
Суддя: Горбань О. Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/1257/17
пр.№ 2-а/464/156/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань Бігун Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними, визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання протиправними дії державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Антощука Б.В. щодо закінчення виконавчого провадження ВП №49811714; про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Антощука Б.В. від 15 грудня 2016 року про закінчення виконавчого провадження ВП №49811714.

Вимоги мотивовано тим, що постановою Сихівського районного суду м.Львова від 02 листопада 2016 року частково задоволено її позов і зобов'язано виконавчий комітет Пасіки-Зубрицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області у строк, передбачений ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» з часу набрання постановою законної сили, розглянути запит ОСОБА_2 від 14 вересня 2015 року про отримання публічної інформації. На виконання вказаної постанови Сихівським районним судом м.Львова видано відповідний виконавчий лист, а 14 січня 2016 року відкрито виконавче провадження ВП №49811714. Зазначає, що 11 квітня 2016 року отримала копію постанови про закінчення виконавчого провадження від 29 лютого 2016 року, з якої вбачається, що згідно акту державного виконавця від 10.02.2016, рішення суду боржником виконано в повному обсязі, що підтверджується рішенням №126 від 03.12.2015 виконавчого комітету Пасіки-Зубрицької сільської ради. Не погоджуючись з даною постановою державного виконавця, позивач оскаржила цю постанову в судовому порядку та постановою Сихівського районного суду м.Львова від 20.07.2016 по справі № 464/3368/16-а постанова про закінчення виконавчого провадження від 29.02.2016 визнана незаконною та скасована. У зв'язку з цим, державним виконавцем відновлене виконавче провадження ВП № 49811714, 03.11.2016 винесена відповідна постанова. Однак, 06.02.2017 на її адресу знову надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження від 15.12.2016 на підставі п.13 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає дану постанову незаконною, оскільки рішення суду не виконано.

У судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду письмові заперечення, зміст яких зводиться до наступного. Зазначив, що на виконанні у ВДВС Пустомитівського РУЮ перебував виконавчий лист № 464/8155/15-а від 02.12.2015, виданий Сихівським районним судом м.Львова про зобов'язання Виконавчого комітету Пасіки-Зубрицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області у строк, передбачений ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» з часу набрання постановою законної сили, розглянути запит ОСОБА_2 від 14.09.2015 про отримання публічної інформації. 03.11.2016 державним виконавцем, на виконання постанови Сихівського районного суду м.Львова від 20.07.2016, керуючись ст.Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.02.2016 та керуючись ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, яку скеровано сторонам. 15.12.2016 державним виконавцем, керуючись п.13 ч.1 ст.39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення форми № 119 стягувачем постанову про скасування процесуального документу та постанову про відновлення виконавчого провадження від 03.11.2016 отримано 07.11.2016, проте станом на 15.12.2016 оригінал виконавчого документу на адресу Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області не надійшов, чим порушено строки, визначені ст.41 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно відповіді Сихівського районного суду м.Львова на запит Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, станом на 05.09.2016 виконавчий документ надіслано на адресу ОСОБА_2 Отже, державному виконавцю відомо, що оригінал виконавчого документа у Сихівському районному суді м.Львова відсутній, такий є у стягувача. Тому твердження позивача про те, що виконавчий документ йому не повертався та не міг бути повернутий є таким, що не відповідає дійсності. З огляду на відсутність інших обставин, які на думку позивача зумовлюють незаконність винесеної постанови та протиправність дій державного виконавця, постанова про закінчення виконавчого провадження від 15.12.2106 є законною та не підлягає скасуванню. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося згідно із вимогами ч.1 ст.41 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Встановлено, що 02.12.2015 Сихівським районним судом м.Львова видано виконавчий лист по справі № 464/8155/15-а про зобов'язання виконавчого комітету Пасіки-Зубрицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області у строк, передбачений ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» з часу набрання постановою законної сили, розглянути запит ОСОБА_2 від 14 вересня 2015 року про отримання публічної інформації.

14.01.2016 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області Антощуком Б.В. відкрито виконавче провадження ВП № 49811714.

29.02.2016 постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження у зв'язку з тим, що рішення суду виконано боржником фактично.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 20.07.2016 по справі № 464/3368/16-а постанова про закінчення виконавчого провадження від 29.02.2016 визнана незаконною та скасована.

03.11.2016 державний виконавець Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Антощук Б.В., з врахуванням постанови Сихівського районного суду м. Львова від 20.07.2016, керуючись ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження» відновив виконавче провадження № 49811714 з виконання виконавчого листа від 02.12.2015 по справі № 464/8155/15-а. Зазначивши, що стягувач, суд або орган (посадова особа) якому повернуто виконавчий документ, зобов»язаний у місячний срок з дня надходження постанови пред'явити його до виконання.

03.11.2016 на адресу стягувача та боржника державним виконавцем направлена копія постанови про відновлення виконавчого провадження, для виконання та відома ( а.с. 3).

15.12.2016 державним виконавцем Антощуком Б.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.13 ч. 1 ст. 39, ст.40 Закону «Про виконавче провадження» ( а.с. 5).

Не погоджуючись з такими діями державного виконавця, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Згідно статті 1 Закону «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 3 Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами.

Відповідно до ст. 41 Закону «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.

За приписами п. 13 ч. 1 ст. 39 Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі: непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону.

Тобто, вказана правова норма вказує на те, що перебіг строку на пред'явлення виконавчого листа розпочинається з дня надходження відповідної постанови до особи, яка має пред'явити виконавчий лист.

Суд звертає увагу, що 29.02.2016 державним виконавцем ВДВС Пустомитівського РУЮ Антощуком Б.В. оригінал виконавчого листа був направлений на адресу Сихівського районного суду м.Львова разом з постановою по закінчення виконавчого провадження від 29.02.2016, однак стягувачу про це не було повідомлено.

Як вбачається з матеріалів справи, копія постанови про відновлення виконавчого провадження від 03.11.2016 надіслана державним виконавцем на адресу лише стягувачу та боржнику, однак не була надіслана на адресу суду. При цьому, не зазначено, кому для відома, кому для виконання та відсутня вимога про направлення виконавчого листа для подальшого виконання.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.14 КАС України, ст.124 Конституції України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав.

Суд встановив, що державним виконавцем вже приймалась постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 49811714, однак суд, скасовуючи цю постанову, прийшов до висновку, що в державного виконавця правових підстав для закінчення виконавчого провадження не було, адже як свідчать матеріали адміністративної справи, рішення не виконано. При цьому, за умови залишення в силі постанови про закінчення виконавчого провадження позивач буде позбавлена права повторно пред'явити виконавчий лист до виконання у зв'язку зі спливом строку на його пред'явлення.

В свою чергу, тривале невиконання рішення суду та неодноразове винесення постанов про закінчення виконавчого провадження з формальних підстав призведе до того, що вказане судове рішення від 02.11.2015 у справі №464/8155/15-а не буде виконане, що суперечить основним принципам національного законодавства України та практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до положень статей 8, 9 КАС України є його складовою.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини з даного приводу, який в рішенні від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява № 40450/04) зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, взагалі не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13 липня 2006 року у справі «Васильєв проти України» зазначив, що виконання рішення щодо боржника залишається обов'язком держави.

Таким чином, суд дійшов висновку про передчасність постанови про закінчення виконавчого провадження та, як наслідок, необхідність її скасування.

На підставі ст.19 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», та керуючись ст.ст.1-2, 6, 9, 11, 17, 18, 70, 71, 86, 158-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити.

Визнати протиправними дії державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівської області Антощука Б.В. щодо закінчення виконавчого провадження ВП №49811714.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівської області Антощука Б.В. від 15 грудня 2016 року про закінчення виконавчого провадження ВП №49811714.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Ю.Горбань