Справа № 806/774/17
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м.Житомир справа № 806/774/17

категорія 6.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

секретар судового засідання Мельниченко О.В.,

за участю: позивача та представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він 22.03.2016 направив до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га у власність для ведення індивідуального садівництва на території Ворсівської сільської ради Малинського району Житомирської області. Проте, у березні 2017 року ним було отримано лист від Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у кому вказано на недостатність поданих ним матеріалів для належного розгляду заяви, а також міститься пропозиція повторно звернутися із заявою та сформувати пакет документів. Позивач вважає, що це є фактичною відмовою у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га у власність для ведення індивідуального садівництва на території Ворсівської сільської ради Малинського району Житомирської області, а тому просить такі дії визнати протиправними та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надати у дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га у власність для ведення індивідуального садівництва на території Ворсівської сільської ради Малинського району Житомирської області.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та заперечував щодо його задоволення з підстав викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 22.03.2016 ОСОБА_1 направив до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га у власність для ведення індивідуального садівництва на території Ворсівської сільської ради Малинського району Житомирської області.

Листом від 24.02.2017 №С-3073/0-1595/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повідомило позивача, що подані ним графічні матеріали не містять у собі достатньо інформації для належного розгляду заяви. Також позивачу запропоновано повторно звернутися із заявою та сформувати пакет документів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування.

Враховуючи системний аналіз вищезазначених норм, які регулюють спірні правовідносини, дають суду підстави для висновку, що за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення документації землеустрою, відповідач приймає одне з таких рішень: або проект наказу про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою, або інформує про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням конкретних причин відмови.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, про що ним вказано у письмових запереченнях, що на подану позивачем заяву до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що розташована на території Ворсівської сільської ради Малинського району Житомирської області, відповідачем лише направлено лист від 24.02.2017 №С-3073/0-1595/6-17, яким запропоновано позивачу повторно подати графічні матеріали, а не прийнято відповідне рішення.

Відповідач у строки встановлені законодавством заяву позивача фактично не розглянув, у зв'язку з чим, на думку суду, протиправних дій не вчиняв. Тому, позовні вимоги в частині визнання дій відповідача протиправними слід відмовити.

Що стосується позовної вимоги щодо зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в місячний строк надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га у власність для ведення індивідуального садівництва на території Ворсівської сільської ради Малинського району Житомирської області, то суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Таким чином, позовна вимога щодо зобов'язання відповідача видати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га у власність для ведення індивідуального садівництва на території Ворсівської сільської ради Малинського району Житомирської області є формою втручання в дискреційні повноваження Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Зважаючи, що фактично на даний час заяву позивача від 22.03.2016 ще не розглянуто відповідачем по суті та не прийнято будь якого рішення визначеного вимогами ст. 118 Земельного кодексу України суд вважає, що вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га у власність для ведення індивідуального садівництва на території Ворсівської сільської ради Малинського району Житомирської області є передчасною.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін.

Належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області розглянути в місячний строк заяву ОСОБА_1 від 22 березня 2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведені обставини суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області розглянути в місячний строк заяву ОСОБА_1 від 22 березня 2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 05 квітня 2017 р.