Справа № 638/18529/16-а
Суддя: Грищенко І. О.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Грищенко І. О.

за участю секретаря Самогньозд О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському (Дзержинському) районі м. Харкова про визнання протипрваним рішення суб'єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

16.11.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним рішення Управління Пенсійного Фонду України в шевченківському (Дзержинському) районі міста Харкова щодо відмови йому в перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015 р. у зв'язку з підвищенням зарплати державного службовця згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів». Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Шевченківському (Дзержинському) районі міста Харкова перерахувати та виплатити йому пенсію державного службовця з 01.12.2015 р. у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів» на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 07.11.2016 року № Ч-3540/01-44/34, виданої Департаментом соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2006 році в розмірі 90%.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що з 22.11.2006 року він одержує пенсію за віком по Закону України «Про державну службу», яку йому призначено в розмірі 90% від заробітної плати. Він звернувся до УПФ Україні в Шевченківському (Дзержинському) районі м. Харкова з заявою про перерахунок пенсії державного службовця, у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015 року заробітної плати державним службовцям на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 07.11.2016 року № Ч-3540/01-44/34, виданої Департаментом соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації. Листом УПФ України в Шевченківському (Дзержинському) районі м. Харкова від 14.11.2016 року № 17385-02/26 йому відмовлено в проведенні перерахунку на підставі Закону України «Про державну службу» (№889-VIII від 10.12.2015 року). Вважає рішення Відповідача по справі протиправним, оскільки нормативно-правові акти на які посилається Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова, протирічать нормам Конституції України. Відповідно до ст.ст.21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звужування змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Просить зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі міста Харкова перерахувати йому пенсію починаючи з грудня 2015 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги задовольнити.

Уповноважений представник відповідача - Управління Пенсійного Фонду України в Шевченківському (Дзержинському) районі міста Харкова Котляр Н.С., що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Від голови комісії з припинення управління Пенсійного фонду України в Шевченківському (Дзержинському) районі м. Харкова, ОСОБА_3 до канцелярії суду надійшли заперечення проти адміністративного позову, в яких просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 09.11.2016 року позивач звернувся до управління з заявою про перерахунок пенсії. Разом з заявою надав лист Департаменту соціального захисту населення ХОДА від 07.11.2016 року № Ч-3540/01-44/34. Довідки про заробітну плату, яка передбачена чинним законодавством, позивачем не надано.

Згідно п. 1 постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка застосовується з 01.12.2015 року, були підвищені посадові оклади працівникам установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

До 1 січня 2015 року питання перерахунку пенсій державних службовців у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям було врегульоване ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність. деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-УІІІ, який набрав чинності з 1 січня 2015 року, були внесені зміни до Закону України «Про державну службу», зокрема, статтю 37-1 викладено в новій редакції. Відповідно до даної статті, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються КМУ.

Порядок здійснення перерахунку пенсії державних службовців у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям був врегульований п. 4 постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Пунктом 2 постанови КМУ № 1013 були внесені зміни до деяких постанов КМУ, зокрема й до постанови КМУ № 865, з якої вилучено пункт 4 та викладено в новій редакції абзац перший пункту 5 та пункт 6, які стосувались проведення перерахунку пенсій державних службовців.

На момент звернення позивача, а саме: січень 2016 року до управління ПФУ в Шевченківському районі м. Харкова щодо проведення перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, відсутні нормативно-правові акти, які б визначали умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Посилання позивача на те, що пункт 4 постанови КМУ №865 діяв на момент підвищення посадових окладів працюючим державним службовцям, є безпідставними, оскільки зазначена норма була вилучена постановою КМУ №1013, якою й були підвищені посадові оклади.

Окрім того, пунктом 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу». Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата.

Тобто, з 01.06.2015 року пенсії відповідно до ЗУ "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723, не призначаються, а призначені раніше не перераховуються.

Також, 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 01.12.2015 року № 889. Відповідно до ст. 90 зазначеного Закону, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень даного Закону передбачено, що Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723 втратив чинність, крім статті 37, що застосовується для осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889.

Стосовно вимог позивача щодо проведення перерахунку пенсії з 01.12.2015 року, строки перерахунку пенсії врегульовано ст. 45 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до ч.4 якої, у разі виникнення права на підвищення пенсії перерахунок провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма документами подано ним після 15 числа. Позивач звернувся до управління 09ю11ю2016 року для проведення перерахунку вже призначеної пенсії. Управлінням листом від 14.11.2016 року №17385-02/26 повідомлено про відмову в проведенні перерахунку пенсії, оскільки ЗУ "Про державну службу" №889 від 10.12.2015 року (набув чинності 01.05.2016 року) не передбачено проведення перерахунків та не надано довідки про заробітну плату.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суб'єкти публічного права мають право здійснювати свої повноваження в межах встановлених границь та повноважень. Тобто діє принцип «можна тільки те, що дозволено».

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.Таким чином, позивачеві було призначено пенсію відповідно до ЗУ "Про державну службу"

З 01.05.2016 року набрав чинності ЗУ "Про державну службу № 889-VIII від 10.12.2015 року, яким не передбачено здійснення перерахунку.

Чинність нормативно-правових актів припиняється внаслідок:

-перебігу строку, на який було передбачено чинність акта;

-перебігу подій (ситуацій, станів), з існуванням яких офіційно пов'язувалась чинність акта;

-скасування акта тим органом, який його прийняв, або вищим від нього органом;

-прийняття з цього ж питання іншого (нового) нормативного акта тим самим органом;

-офіційного визнання акта незаконним, недійсним (не чинним) шляхом певної, встановленої законом судової процедури.

Чинність закону (нормативного акта) у часі починається з моменту набрання законом чинності. Набрання законом чинності означає, що з цього моменту всі організації, посадові особи і громадяни повинні керуватися ним, виконувати і дотримуватись його.

Нормативні акти в правовій державі в основному діють лише «вперед» і не мають зворотної дії, тобто приводять до виникнення юридичних наслідків тільки у зв'язку з тими фактами, що виникли після набрання ними чинності. Виходячи з практики, загальний принцип, який визначає напрям дії нормативних актів, може бути визначений як принцип негайної дії. Це пояснюється тим, що держава, як правило, зацікавлена в найбільш швидкій заміні старих відносин новими, старої норми новою нормою.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99. за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України.

Так, до 01 січня 2015 року ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» було передбачено право на перерахунок пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2015 року, були внесені зміни до Закону України «Про державну службу», зокрема, статтю 37-1 викладено в новій редакції. Так, відповідно до даної статті, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються КМУ.

З цього часу та до 09 грудня 2015 року право на перерахунок пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям передбачалося пунктом 4 Постанови КМУ «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 року.

Постановою КМУ № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» були внесені зміни до постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року та вилучено пункт 4, яким був врегульований порядок перерахунку пенсій державних службовців у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Законом України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року, який набув чинності з 01.05.2016 року не передбачено здійснення перерахунку пенсії.

На час звернення позивача із заявою до управління про здійснення перерахунку пенсії з підстави підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям (власне як і на даний час), права на перерахунок пенсії з вказаної підстави жодним нормативним актом не передбачено.

Оскільки чинним законодавством не передбачено перерахунок пенсії управлінням позивачу відмовлено, про що позивача повідомлено листом від 14.11.2016 року № 17485-02/26.

Відповідно до зазначеного, управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районні м. Харкова діяло в межах покладених повноважень та згідно чинного законодавства України не порушило права та законні інтереси позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази надані в обґрунтування позову, дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За нормами ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судовим розглядом справи встановлено та не заперечується сторонами, що з 22.11.2006 року позивач одержує пенсію за віком по Закону України «Про державну службу», яку йому призначено в розмірі 90% від заробітної плати.

В листопаді 2016 року позивач звернувся до УПФ Україні в Шевченківському (Дзержинському) районі м. Харкова з заявою про перерахунок пенсії державного службовця, у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015 року заробітної плати державним службовцям на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 07.11.2016 року № Ч-3540/01-44/34, виданої Департаментом соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації.

Листом УПФ України в Шевченківському (Дзержинському) районі м. Харкова від 14.11.2016 року № 17385-02/26 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку на підставі Закону України «Про державну службу» (№889-VIII від 10.12.2015 року).

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ(на момент призначення пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

При цьому, внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08 липня 2011 року зміни до статті 37 Закону України "Про державну службу" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України». Згідно п. 11 цього Закону текст ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» викладений в такій редакції: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України».

Порядок перерахунку пенсій державних службовців був урегульований пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій». А саме: у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України ( для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається у такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам на підставі документів, доданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Відповідно до положень п. 5 Постанови №865 (у редакції від 25.03.2014) перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби.

09.12.2015 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набула чинності з дня опублікування 15.12.2015 р. та застосовується з 1 грудня 2015 року (відповідно до пункту 6 постанови).

Згідно п. 3 постанови «у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено додатками 1-37, 431 , 432, 48-55 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». (Офіційний вісник України, 2006 р. № 10, ст. 632).

Цією ж постановою виключений п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій».

Стаття 22 Конституції України визначає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами, в тому числі і Законом України «Про державну службу». Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається.

Аналізуючи категорію «Звуження змісту прав і свобод», конституційний Суд України в мотивувальній частині свого Рішення від11.10.2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) констатував: «Зміст прав і свобод людини це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини це кількісні «показники» відповідальних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами і свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики (абз.5,6 пункту 4)».

Крім того, Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.09.2005 року №5-рп/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками) роз'яснив своє розуміння словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України. Так, Конституційний Суд України вважає, що «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними». При цьому Конституційний Суд України зазначив, що «загальновизнаними є правила, згідно з якими сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена».

У зв'язку із цим Конституційний Суд України вважає, що визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина є скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Таким чином, скасування п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» є скасуванням права позивача на перерахунок пенсії державного службовця, що порушує норму прямої дії ст.22 Конституції України.

Рішення відповідача по справі прийнято у спосіб, який не відповідає вимогам ст. 22 Конституції України та ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», якою передбачено проведення перерахунку пенсій державних службовців.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає, або суперечить закону, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами при вирішенні питання про перерахунок пенсії державного службовця підлягає застосуванню Закон України «Про державну службу», а саме нормативні положення ст. 37-1 цього закону, які були діючими на момент виникнення у мене права на перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців з 01.12.2015 року.

Відповідно до вимог п.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого:

- суд вирішує справи відповідно до Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України;

- суд застосовує інші нормативно правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до п. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України «у разі невідповідності нормативно правового акту Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу». У даному випадку вищу юридичну силу має Закон України»Про державну службу», яким передбачено проведення перерахунку пенсій державних службовців.

У зв'язку з тим, що Конституційним Судом України неодноразово розглядались питання обмеження прав і свобод людини, вважаю, що у суду не повинно бути сумнівів щодо невідповідності ст. 22 Конституції України скасування Кабінетом Міністрів України п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій».

Конституційний Суд України в п. 3 Рішення № 3-рп/2012 від 25.01.2012 р. констатував, що «суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, в тому числі нормативно правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного Кодексу України, Закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших Законів України».

Щодо посилань відповідача на те, що починаючи з 01 червня 2015 року і до законодавчого врегулювання спеціальні пенсії не призначаються, а вже призначені - не перераховуються, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог п.5 «Прикінцевих положень» Закону №213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до закону України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Між тим, пенсія позивачу призначена з 2006 року, тобто, до внесення змін до Закону України «Про державну службу».

Посилання відповідача на те, що згідно пункту 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01 червня 2015 року норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до ЗУ «Про державну службу», скасовано, суд вважає необґрунтованим, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії, а не про призначення пенсії вперше.

Вирішуючи питання про застосування Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у часі, суд виходить з того, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З аналізу законодавчих норм вбачається, що вказана норма стосується призначення, а не перерахування вже призначених пенсій.

Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про державну службу», на її перерахунок у разі підвищення складових заробітної плати, в тому числі посадового окладу працюючих державних службовців

Разом із тим, на момент звернення позивача до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова за перерахунком пенсії, питання вищевказаного перерахунку пенсії чинним законодавством не врегульоване, в той час як в силу приписів статті 37-1 Закону України «Про державну службу» умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям повинні бути визначені Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, Положеннями Постанови № 865, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії не передбачено порядку перерахунку пенсії державного службовця.

Але, всупереч вимогам ст. 37-1 Закону №3723-XII Кабінетом Міністрів України не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Суть зворотної дії в часі законів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності тільки за умови, якщо вони скасовують або пом'якшують відповідальність особи ( абз.2 п.2 Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2000 КСУ від 19.04.2000 р.).

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Таким чином, суд доходить висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задоволення позову про визнання дій відповідача протиправними, та зобов'язання перерахувати відповідачу пенсію державного службовця з 01.12.2015 року, у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», із збереженням проценту нарахування пенсії на момент його виходу на пенсію (90%) та виплатити її в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 46, 58, 129 Конституції України, ст. ст. 2, 6, 8, 9, 10, 17, 18, 99, 104, 105, 106, 159, 161, 162 КАС України, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного Фонду України в Шевченківському (Дзержинському) районі міста Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015 р. у зв'язку з підвищенням зарплати державного службовця згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів».

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Шевченківському (Дзержинському) районі міста Харкова перерахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, пенсію державного службовця з 01.12.2015 р. у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів» на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 07.11.2016 року № Ч-3540/01-44/34, виданої Департаментом соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2006 році в розмірі 90%.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському (Дзержинському) районі м. Харкова () в дохід держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривень 20 коп.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: І.О.Грищенко