Справа № 808/6383/15
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року о 12 год. 00 хв.Справа № 808/6383/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., за участю секретаря Батигіна О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області

до Фізичної особи ОСОБА_1

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (далі - позивач ) звернувся до суду з позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд зобов'язати гр. ОСОБА_1 знести самочинно збудовану будівлю торгівельного центру по АДРЕСА_1, за власний рахунок та витрати із проведення робіт із знесення покласти на гр.ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час проведеної перевірки було встановлено факт нового будівництва відповідачем будівлі торгівельного призначення за адресою АДРЕСА_1, з істотним порушенням будівельних норм і правил, а саме без документу підтверджуючого право власності або користування земельною ділянкою за вищезазначеною адресою, без проектної та виконавчої документації з будівництва. Приписом №220 від 06.08.2014 було зобов'язано відповідача припинити виконання будівельних робіт та усунути порушення шляхом знесення самочинно збудованої будівлі у строк до 07.09.2014. У зв'язку з невиконанням вказаного припису та з підстав, передбачених ст.38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", позивач просить суд зобов'язати відповідача знести самочинно збудовану будівлю за власний рахунок.

Представник позивача подав клопотання (вх. №8385 від 21.03.2017), яким просить розглядати справу без його присутності. Позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позові.

Відповідач або її представник у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином.

З урахуванням вимог ст. 128 КАС України судом вирішено розглянути справу за відсутністю представників сторін у порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 1 ст.41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступних обставин.

Як свідчать матеріали справи 06.08.2014 на підставі звернення прокуратури Запорізької області про проведення перевірки від 28.07.2014 №07/1/1-3922-13 (а.с. 12) та на підставі направлення на здійснення позапланової перевірки №709-07 від 05.08.2014 (а.с. 13) Головним державним інспектором Запорізького інспекційного відділу інспекції було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних норм, стандартів і правил ОСОБА_1 при будівництві торговельного комплексу по вул. Цегельній, 157 в м. Запоріжжі.

За результатами перевірки було складено Акт від 06.08.2014 (а.с. 14), в якому зафіксовано факт виконання будівельних робіт з нового будівництва будівлі торгівельного призначення (зі слів ОСОБА_1.); категорія складності об'єкту - ІІ; документ підтверджуючий право власності або користування земельною ділянкою відсутній; проектна та виконавча документація з будівництва будівлі відсутні; будівництво виконується без отримання права на виконання будівельних робіт, що є порушенням ч. 8 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п. 16 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466.

На підставі зазначеного акту перевірки та у відповідності до ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" позивачем було винесено припис № 220 від 06.08.2014 (а.с. 15), яким зобов'язано відповідача в строк з 07.08.2014 припинити виконання будівельних робіт до оформлення права на виконання зазначених робіт у відповідності до вимог чинного законодавства, та усунути порушення вимог законодавства шляхом знесення самочинно збудованої будівлі у строк до 07.09.2014.

06.08.2014 відносно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 96 КУпАП та постановою № 241 від 20.08.2014 ОСОБА_1 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП, та притягнута до адміністративної відповідальності за цією статтею шляхом накладення штрафу у сумі 8500 грн. (а.с.17-18).

Оскільки будь-яких повідомлень про виконання припису №220 на адресу Інспекції не надходило, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Згідно із статтею 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ч.4 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року (надалі - Порядок), посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Абзацом 3 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" передбачено, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об'єктах II категорії складності - у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Згідно ч. 1 ст. 36 цього Закону, право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до І-ІІІ категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.36 Закону "Про регулювання містобудівної діяльності" виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації декларації забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Так, згідно Акту від 06.08.2014, в результаті проведеної перевірки було встановлено факт виконання будівельних робіт з нового будівництва будівлі торгівельного призначення (зі слів ОСОБА_1.); категорія складності об'єкту - ІІ; документ підтверджуючий право власності або користування земельною ділянкою відсутній; проектна та виконавча документація з будівництва будівлі відсутні; будівництво виконується без отримання права на виконання будівельних робіт.

Враховуючи відсутність затвердженого проекту в установленому законодавством порядку, неможливо ставити питання відповідності будівництва розробленому проекту, а отже неможливо розглядати питання про проведення особою, що здійснює будівництво відповідної перебудови.

Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Позивачем винесено припис № 220 від 06.08.2014 (а.с. 15), яким відповідача було зобов'язано в строк з 07.08.2014 припинити виконання будівельних робіт до оформлення права на виконання зазначених робіт у відповідності до вимог чинного законодавства, та усунути порушення вимог законодавства шляхом знесення самочинно збудованої будівлі у строк до 07.09.2014.

ОСОБА_1 не виконала вимоги припису № 220 від 06.08.2014.

Слід зазначити, що в ході розгляду даної справи, ухвалою суду від 11.11.2015 за клопотанням представника відповідача було зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі №808/2508/15.

У справі №808/2508/15 ОСОБА_1 оскаржувала у судовому порядку крім іншого припис Інспекції №220 від 06.08.2014.

Так, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2016 по справі №808/2508/15 позов ОСОБА_1 було задоволено частково, в тому числі було визнано протиправним та скасовано припис №220 від 06.08.2014 (а.с. 101-102).

Однак, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2016 по справі №808/2508/15 скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2016, в задоволенні позову було відмовлено (а.с. 101-102).

Судовим рішенням встановлено, що «жодних документів, які б свідчили про виконання ОСОБА_1 дій, вчинення яких необхідне для виконання будівельних робіт ОСОБА_1 не надано; факт виконання будівельних робіт, підтверджується наданими Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області фотокопіями проведеної фотофіксації об'єкта, здійсненої під час проведення перевірки, що ОСОБА_1 не спростовано; жодних документів, наявність яких передбачена нормами чинного законодавства у разі здійснених ОСОБА_1 переобладнань та побудов, не надано; таким чином, встановлене Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області порушення мало місце, що не спростовано ОСОБА_1.»

Отже, вказаним вище судовим рішенням доведено наявність порушення встановленого Інспекцією.

Згідно ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2016 по справі №808/2508/15 набрала законної сили 18 жовтня 2016 року.

Абз. 2 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позивач правомірно заявив вимоги про знесення самочинно збудованої будівлі, оскільки відповідач в установлений термін добровільно не виконала вимоги, встановлені в приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, що свідчить про її відмову від виконання припису.

Отже, наявні всі підстави для зобов'язання ОСОБА_1 знести самочинно збудовану будівлю торгівельного центру по вул. Цегельній, буд. 157 в м.Запоріжжя.

Разом з цим, позовні вимоги в частині покладення на гр. ОСОБА_1 витрат із проведення робіт зі знесення задоволенню не підлягають у зв'язку з наступним.

Відповідно до частини другої статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» за рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об'єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

З вищенаведеної норми вбачається, що за наявності встановлених законом підстав для прийняття судом рішення про знесення самочинно збудованого об'єкту, рішення суду повинно насамперед виконуватись особою, яка здійснила таке самочинне будівництво, отже рішенням суду слід покласти на відповідача обов'язок знести самочинно збудовану будівлю торгівельного центру по вул. Цегельна, буд. 157 за власний рахунок відповідача.

В той же час станом на день розгляду цієї справи витрати із проведення робіт зі знесення відсутні, доказів наявності відповідних витрат позивачем суду не надано, а тому вимога про покладення таких витрат на позивачку задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області.

Згідно ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94, 158, 161-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати гр. ОСОБА_1 знести самочинно збудовану будівлю торгівельного центру по АДРЕСА_1 за власний рахунок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Стрельнікова