Справа № 513/770/16-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 513/770/16-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Сивоконь Т.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Громадської організації "Пульс громади" на постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 28 грудня 2016 року, у справі за позовом Громадської організації "Пульс громади" до Саратської селищної ради Одеської області, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Саратської районної ради Одеської області, про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Громадська організація "Пульс громади" звернулась до суду з позовом у якому заявлено вимоги Саратській селищній раді Одеської області, а саме: визнання протиправним та скасування рішення № 188-VII від 25 травня 2016 року «Про реорганізацію (приєднання) комунального закладу «Саратський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 1» Саратської селищної ради Саратського району Одеської області».

Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 28 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції не відповідає встановленим обставинам у справі, так як селищна рада не опублікувала оскаржуване рішення на своєму офіційному сайті за 20 днів до його прийняття, чим грубо порушила законодавство про публічну інформацію.

Крім того, апелянтом зазначено про помилковість висновку суду першої інстанції, що громадська організація може бути позивачем у справі лише за умови представництва інтересів своїх членів, оскільки громадське об'єднання може виступати позивачем у адміністративному спорі у випадках порушення власних прав такого об'єднання.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а судове рішення - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 травня 2016 року Саратською селищною радою Саратського району Одеської області прийнято рішення №188-VII «Про реорганізацію (приєднання) комунального закладу «Саратський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №1».

Так, вказаним рішенням вирішено питання припинити з 29 серпня 2016 року діяльність комунального закладу «Саратський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №1» шляхом реорганізації (приєднання) до комунального закладу «Саратський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №2 », а також створено комісію з реорганізації.

Не погоджуючись з таким рішення селищної ради Громадською організацією «Пульс громади» подано даний адміністративний позов.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як оскаржуване рішення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства та не порушує прав громадської організації, з чим погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 171 КАС України встановлено особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КАС України, право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення Саратської селищної ради Одеської області № 188-VII від 25 травня 2016 року «Про реорганізацію (приєднання) комунального закладу «Саратський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 1» Саратської селищної ради Саратського району Одеської області».

При цьому, в поданому адміністративному позові та апеляційній скарзі Громадської організації «Пульс громади» наявне твердження, що оскаржуване рішення селищної ради порушує власні права організації та мешканців смт. Сарата.

В даному випадку, правові та організаційні засади діяльності громадських організацій визначені в Законі України «Про громадські об'єднання» від 22 березня 2012 року N 4572-VI.

Згідно із положеннями ч. 1 та ч. 3 ст. 1 ЗУ «Про громадські об'єднання», громадська організація - це добровільне об'єднання фізичних осіб для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

При тлумаченні положень вказаного закону, Конституційний Суд України в рішенні від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 вказав, що громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах і якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, що викладена у постановах від 01 грудня 2015 року (справа № 21-3222а15) та від 15 грудня 2015 року (справа № 800/206/15), обов'язковою умовою надання правового захисту адміністративним судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

В свою чергу, звертаючись до суду із даним адміністративним позовом позивачем не обґрунтовано та не підтверджено жодним доказом факту порушення особистих немайнових та майнових прав членів своєї організації оскаржуваним рішенням селищної ради.

Не надано позивачем доказів і тому, що будь-які інші особи уповноважували ГО «Пульс громади» захищати їх права, в тому числі в судовому порядку.

Так, Пленум Вищого адміністративного суду України у пункті 21 постанови «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06 березня 2008 року № 2 (з подальшими змінами і доповненнями) вказав, що за правилами частини другої статті 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктами правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Тобто, особа (позивач) повинна довести факт застосування до неї оскаржуваного нормативно-правового акта або те, що є суб'єктом відповідних відносин, на які поширюється дія цього акта. Приписи зазначеної чистини можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, якщо суд встановить, що оскаржуваний акт до особи не застосовується і вона не перебуває у відносинах, до яких цей акт може бути застосовано.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, так як позивачем не доведено факту порушення власних прав оскаржуваним рішенням селищної ради.

Окремо, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи наявний об'єднаний лист від працівників КЗ «Саратський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 1», КЗ «Саратський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 2» та батьків вихованців вказаних закладів, відповідно до якого останні зазначають про необхідність та доцільність прийняття оскаржуваного рішення селищної ради та просять відкликати даний адміністративний позов для надання можливість організувати та розпочати навчально-виховний процес у 2016-2017 роках.

Тому, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Громадської організації "Пульс громади" залишити без задоволення, а постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 28 грудня 2016 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Громадську організацію "Пульс громади".

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

Т.М. Танасогло