Справа № 509/4021/16-а
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 509/4021/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бочаров А.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (далі Чорноморське ОУПФУ Одеської області) про визнання протиправною відмови в перерахунку позивачу пенсії державного службовця з 1 грудня 2015 року у зв'язку з підвищенням на 25 % заробітної плати державних працівників Новоградівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», а також зобов'язання відповідача провести ОСОБА_1 з 1 грудня 2015 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 80 % від заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу, без зміни базового місяця, відповідно до названої постанови Кабінету Міністрів України № 1013 та довідки Новоградівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 19 жовтня 2016 року № 861.

В обґрунтування позову зазначалось, що ОСОБА_1 з 20 березня 2010 року перебуває на обліку в пенсійному органі та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу». 19 жовтня 2016 року позивач звернулась до Чорноморського ОУПФУ Одеської області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 19 жовтня 2016 року № 861. Проте, листом відповідача від 28 жовтня 2016 року за № 69/Ф-01 позивачу відмовлено у зазначеному перерахунку. На думку позивача, названа відмова є протиправною.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 грудня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, оскільки винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, відмова відповідача в перерахунку пенсії є протиправною та безпідставною, оскільки положення Закону України «Про державну службу» в редакції на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсій і не стосуються перерахунку раніше призначених пенсій. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача просить залишити оскаржене судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ позивача в підтримку апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 20 березня 2010 року перебуває на обліку в пенсійному органі та отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу».

19 жовтня 2016 року позивач звернулась до Чорноморського ОУПФУ Одеської області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, від 19 жовтня 2016 року № 861.

Листом відповідача від 28 жовтня 2016 року за № 69/Ф-01 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», яка втратила чинність.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно ст. 37-1 названого Закону (у вказаній вище редакції) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, наведеними нормами було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Проте, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2015 року, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено в наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Вказані зміни Конституційним Судом України в установленому порядку неконституційними не визнавалися.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 були врегулюванні лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Крім того, з 1 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, у зв'язку з чим положення ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року втратили чинність.

Згідно ч. 1 ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Конституційний Суд України в рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом, на що вказав Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України. Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Наведена правова позиція Конституційного Суду України повністю узгоджується з правовою позицію Європейського суду з прав людини, викладеною в ухвалі від 3 червня 2014 року за заявою № 43331/12 Валентини Ніканорівни Великоди проти України.

Апеляційний суд також звертає увагу, що в п. 2 рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 визначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи, що згідно ч. 1 ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а названий Закон не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців, беручи до уваги наведені вище правові позиції Конституційного Суду України, апеляційний суд приходить до висновку, що на час звернення позивача до Чорноморського ОУПФУ Одеської області із заявою від 19 жовтня 2016 року про перерахунок пенсії були відсутні підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1.

За таких даних, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволені заявлених по справі позовних вимог є правильним.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову районного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 7 квітня 2017 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко