Справа № 264/198/17
Суддя: Кузнецов Д. В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/198/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2017 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Кузнецова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просив: поновити строк звернення до суду; визнати неправомірною бездіяльність УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя щодо не проведення позивачу індексації пенсії у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та не обчислення величину приросту індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення наростаючим підсумком, виходячи з базового місяця (місяця підвищення пенсії) грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року, після визначення фіксованої суми індексації виходячи із базових місяців травень, грудень 2016 року, та визнати протиправними дії щодо визначення фіксованої суми індексації в заниженому розмірі та бездіяльність щодо не обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення наростаючим підсумком, виходячи з базового (місяця підвищення пенсії) грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року. Також просив зобов'язати УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з урахуванням фактично виплачених коштів у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України: нарахувати та виплати позивачу суми індексації пенсії наростаючим підсумком, виходячи з базового місяця (місяця підвищення пенсії) грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 р.; провести перерахунок фіксованої суми індексації, виходячи з базового місяця (місяця підвищення пенсії) грудня 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 р. та нарахувати і виплатити позивачу суми індексації пенсії наростаючим підсумком після визначення базових місяців травень, грудень 2016 року з урахуванням перерахованої фіксованої суми індексації, виходячи з базового місяця (місяця підвищення пенсії) грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 р., та зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з урахуванням 6-місячного строку з дня звернення до суду з адміністративним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Іллічівському районі міста Маріуполя та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 06.12.2014 р. Позивач не працює з 02.11.2003 року та його пенсія нараховується без доплати до прожиткового мінімуму. Вважає, що відповідач проводив індексацію його пенсії з порушенням Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, яке полягало у неправильному визначені базового місяця та суми нарахованої індексації. Розмір бюджетного фінансування пенсійного фонду України та обсяги витрат на проведення індексації пенсії закладений з урахуванням встановленого законодавством порогу індексу споживчих цін.

Позивач та його представник у судове засідання не прибули, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надіслав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що з 2003 року позивач отримує пенсію по втраті годувальника. Соціальні виплати, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму, в тому числі пенсія, не відноситься до об'єктів індексації. Водночас для розрахунку суми індексації пенсії позивачу було визначено, зокрема, наступні базові місяці: січень, грудень 2013 року, вересень 2015 року, травень, грудень 2016 року. З 01.09.2015 року відповідачем було зроблено перерахунок пенсії. Розмір пенсії ОСОБА_2 складає 1549,72 грн. До прийняття постанови Кабінету Міністрів України про особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення при проведенні індексації пенсії в 2015 році застосовується коефіцієнти, які були встановленні для індексації у грудні 2014 року. Тобто з 01 січня 2015 року проведення індексації проводиться виключно у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України. Діюче положення Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» та Постанови Кабінету Міністрів від 25 лютого 2015 року №67 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2015 рік» не передбачає індексацію грошових доходів населення в 2015 році. Відповідно до зазначеного вважає, що індексація пенсії позивача проводиться у відповідності із положеннями Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 у межах бюджетних асигнувань. Просить відмовити у задоволенні позову. Також звертає увагу суду на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду відповідно до ст. 99 КАС України.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно частини 4 статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За цих умов суд вважає можливим вирішити справу на підставі представлених сторонами доказах.

Враховуючи вимоги позивача, заперечення відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Судом встановлено, та це не заперечується відповідачем, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з листопада 2003 року.

Згідно з принципом верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (стаття 1, частина друга статті 3, частина друга статті 6, частина перша статті 8 Конституції України).

Згідно ч.1 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг, а поріг індексації -величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до статті 2 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі пенсії.

Стаття 3 даного Закону передбачає, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

З метою реалізації положень Закону № 1282-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 було затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі за текстом - Порядок), пунктом 1 якого визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пункт 10-1 Порядку встановлює, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації матеріального забезпечення безробітних здійснюється з місяця, в якому розпочата така виплата.

Відповідно до письмових заперечень відповідач проводить індексацію пенсії позивачу та за його підрахунками базовими місяцями, зокрема, є вересень 2015 року, травень, грудень 2016 року, тобто в даних місяцях підвищення розміру пенсії відбулось випереджаючим шляхом в порівнянні до розмірів індексаційних нарахувань та інфляційних процесів в країні.

При цьому згідно із довідкою про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії, виданою Управлінням ПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя, з грудня 2013 року по квітень 2014 року включно ОСОБА_2 отримувала однакову пенсію в розмірі 1370,36 грн., а з грудня 2014 року по грудень 2016 року, тобто протягом двох років - пенсію в сумі 1549,72 грн.

З урахуванням тверджень відповідача перевірці та доведенню в суді підлягає достовірність розрахунку трьох базових місяців вересень 2015 року, травень, грудень 2016 року, на які посилається відповідач.

Водночас за доводами відповідача здійснення індексації пенсії з січня 2015 року обмежена положеннями діючого законодавства, тим не менш органи УПФУ проводять індексацію пенсії позивачу відповідно до наявних індексів інфляції.

При надані оцінки вказаним поясненням відповідача суд виходить із наступного.

Так, згідно із листами Департаменту пенсійного забезпечення ПФУ від 18.03.2016 року № 1834/Т-11, від 17.03.2016 року № 1832/К-11 та від 17.03.2016 року № 1833/К-11 Пенсійний фонд України на звернення громадянина офіційно підтвердив, що індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (в редакції, яка діяла до 31.12.2015 року) та 103 % з 01.01.2016 року.

Крім того, вказаний Департамент Пенсійного фонду України повідомив, що бюджетом Пенсійного фонду України на 2014 рік та бюджетом Пенсійного фонду України на 2015 рік обсяги витрат на проведення індексації пенсії відповідно до норм чинного законодавства заплановано з розрахунку перевищення 101 % порогу індексу споживчих цін, а на 2016 рік з розрахунку перевищення 103 % порогу індексу споживчих цін.

Отже, вказаними листами Департаменту Пенсійний фонд України фактично підтвердив наявність бюджетного планування для індексації пенсії з розрахунку перевищення встановленого законодавством порогу індексу споживчих цін (до кінця 2015 року- поріг 101%, а з 2016 року поріг - 103%.) та обґрунтованість і правомірність вимог позивача, та його право на проведення індексації пенсії наростаючим підсумком, так як за цей період індекс інфляції кожного місяця перевищує 101 відсоток, що було оприлюднено в газетах «Урядовий кур'єр».

Індекс споживчих цін у відсотках згідно офіційно оприлюднених даних в газеті «Урядовий кур'єр», що є загальновідомими в 2014 році є: Січень - 100,2; лютий - 100,6; березень-102,2; квітень-103,3;травень-103,8; червень- 101,0; липень -100,4; серпень -100,8; вересень-102,9; жовтень-102,4; листопад-101,9; грудень-103,0; в 2015 році є: січень -103,1; лютий-105,3; березень - 110,8; квітень -114,0; травень - 102,2; червень - 100,4, липень - 99,0; серпень - 99,2; вересень-102,9; жовтень-98,7; листопад-102,0; грудень-100,7; в 2016 році є: січень - 100,9, лютий - 99,6, березень - 101,0, квітень - 103,5, травень - 100,1, червень - 99,8, липень - 99,9, серпень - 99,7, вересень - 101,8, жовтень - 102,8, листопад - 101,8, грудень - 100,9.

Так, приріст індексу споживчих цін для визначення суми індексації у відсотках та сума індексації пенсії при базовому місяці - грудень 2013 р. перевищували суми індексації, які були фактично нараховані та виплачені відповідачем. Розрахунок величини приросту індексу споживчих цін для визначення суми індексації у відсотках та сума індексації у гривнях, що викладений у додатках до позову є правильним, та станом на серпень 2015 року величина приросту індексу споживчих цін наростаючим підсумком з грудня 2013 року повинна складати 75%, а не 18,9% як за фактом нараховано відповідачем.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" для осіб, які втратили працездатність встановлено: з 1 грудня 2014 року - 949 гривень; з 1 вересня 2015 року - 1074 гривні. Відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" для осіб, які втратили працездатність встановлено: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1208 гривень. Після зміни базового місяця в вересні 2015 р. через зміну прожиткового мінімуму з 949,00 грн до 1074,00 грн., відповідач не визначив фіксовану суму індексації виходячи із базового місяця грудень 2013р., як це було передбачено діючим на той час абз. 3 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (далі - Порядок) та додатком 4 до Порядку.

Враховуючи те, що підвищення пенсії внаслідок зміни прожиткового мінімуму призвело до підвищення пенсії позивача лише на 179,36 грн., то відповідач безпідставно змінив базовий місяць на вересень 2015 р. та невірно розрахував суму фіксованої індексації, оскільки вона дорівнює різницю між сумою індексації пенсії 711,75 грн. та сумою підвищення пенсії 179,36 грн. та повинна складати 532,39 грн. Також без достатніх підстав з вересня 2015 року позивачу було припинено індексацію пенсії наростаючим підсумком.

Відповідно до додатку 4 до Порядку (в редакції чинної на вересень 2015 р.), якщо у разі коли грошовий дохід з урахуванням суми підвищення менше суми грошового доходу з урахуванням індексації до його підвищення, у базовому місяці сума загального доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума грошового доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення, що передбачено прикладом проведення індексації у разі підвищення грошових доходів наведено в додатку 4 до цього Порядку. Отже, з 21.06.2012 р. п. 3, 8 Постанови КМУ від 13 червня 2012 р. № 526 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» викладено в новий редакції абз. 3 п. 5 Порядку та Додаток 4 до Порядку та введено порядок обчислення фіксованої суми індексації, як різниця між сумою індексації та сумою підвищення. Після набрання чинності 21.06.2012 р. Постанови КМУ від 13 червня 2012 р. № 526 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» відповідач не зафіксував різницю між сумою індексації визначеної виходячи з базового місяця грудня 2013 р. та індексу споживчих цін за період з січня 2014 р. та сумою підвищення (фіксовану суму індексації). Так, відповідач повинен був розрахувати фіксовану суму індексації у вересні 2015 р. виходячи з базового місяця грудень 2013 р. та індексу споживчих цін за період з січня 2014 р., але не зробив цього.

Враховуючи, що підвищення пенсії позивача у вересні 2015 року на 179,36 грн., не перевищила суму індексації, яка складала на серпень 2015 р. 711,75 грн., то різниця між сумою індексації (711,75 грн.) та сумою підвищення пенсії (179,36 грн.) складає 532,39 грн. (711,75 грн. - 179,36 грн. = 532,39 грн.). Цю суму індексації (532,39 грн.) відповідач повинен був зафіксувати та виплачувати позивачу до наступного збільшення розміру пенсії, при якому таке збільшення повинне перевищити зазначену фіксовану величину. До теперішнього часу пенсія позивача на суму фіксованої суми індексації не підвищувалась. Так само не відбувалось збільшення розміру пенсії випереджаючим шляхом і в травні 2016 року, оскільки розмір пенсії позивача в порівнянні із попереднім місяцем взагалі не змінився. Таким чином дії відповідача щодо визначення базових місяців вересень 2015 року, травень, грудень 2016 року є помилковими, а тому підлягають визнанню як незаконні.

Таким чином, відповідно до додатку 4 до Порядку якщо наступне підвищення пенсії не перевищує фіксовану величину, то здійснюється підвищення пенсії та додається раніше зафіксована величина індексації.

Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 встановлено порядок проведення обчислення суми індексу споживчих цін для проведення індексації наростаючим підсумком (додаток №1 містить приклад) та встановлено порядок обчислення суми індексації з урахуванням зміни прожиткового мінімуму (додаток №2 містить відповідний приклад), а також визначення фіксованої суми індексації (додаток №4 в редакції на вересень 2015 р містить відповідний приклад). Відповідач не дотримався наведених положень Порядку та не провів індексацію пенсії наростаючим підсумком.

Таким чином, відповідачем не було дотримано вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Згідно ч. 1 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Частина перша статті 4 із змінами, внесеними згідно із Законом № 911-VIII від 24.12.2015, які набрали чинності з 01.01.2016 р. передбачає поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно ч.ч. 2-4 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно із ч. 6 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік (Статтю 5 доповнено частиною шостою згідно із Законом № 76-VIII від 28.12.2014).

Пункт 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (далі - Порядок) передбачає, що підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Абзац другий пункту 1-1 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 77 від 11.02.2016 - застосовується з 01.01.2016 р. передбачає поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту. Приклад обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації наведено у додатку 1.

П. 2 Порядку передбачає, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат, установлених законодавством), крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку (Абзац другий пункту 2 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 913 від 11.07.2007; в редакції Постанов КМ № 170 від 12.03.2008, № 1013 від 09.12.2015 - застосовується з 01.12.2015).

П. 4 Порядку передбачає, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства. Приклад обчислення суми індексації грошових доходів громадян наведено у додатку 2.

Відповідно до п. 5 Порядку в редакції, яка діяла до 30.11.2015 рок у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. У разі коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці першому цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених пунктом 2 цього Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до пунктів 1-1 і 4 цього Порядку. У разі коли грошовий дохід з урахуванням суми підвищення менше суми грошового доходу з урахуванням індексації до його підвищення, у базовому місяці сума загального доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума грошового доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення. Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів наведено в додатку 4 до цього Порядку.

Відповідно до п. 5 Порядку №1078 зі змінами внесеними Постановою КМУ №1013 від 09.12.2015 р., які застосовуються з 01.12.2015 р. у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку. Приклади проведення індексації грошових доходів громадян у разі їх підвищення наведено у додатку 4.

Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 встановлено порядок проведення обчислення суми індексу споживчих цін для проведення індексації наростаючим підсумком (додаток №1 містить приклад) та встановлено порядок обчислення суми індексації з урахуванням зміни прожиткового мінімуму (додаток №2 містить відповідний приклад). Відповідач діяв в супереч цього порядку, оскільки визначав базовий місяць для розрахунку індексації пенсії кожного разу як відбувалося незначне підвищення пенсії, яке в цілому не перевищувало нараховану суму індексації, тим самим безпідставно припиняв нарахування індексації пенсії наростаючим підсумком.

Застосовуючи положення Закону України від 28.12.2014 № 80-VIII «Про Державний бюджет України на 2015 рік» (п. 9 Прикінцевих положень) та ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», суд виходить з наступного:

Так п. 9 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 № 80-VIII «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік; норми і положення Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Суд не приймає до уваги доводів відповідача щодо відсутності прямо передбачених видатків в бюджеті Пенсійного фонду України на індексацію пенсій в 2014, 2015, 2016 роках. Оскільки судом було досліджено та проаналізовано положення Постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 202, яким затверджено «Бюджет Пенсійного фонду України на 2014 рік», постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2015 р. № 67, яким затверджено «Бюджет Пенсійного фонду України на 2015 рік», постанови Кабінету Міністрів України від 10 березня 2016 р. № 190, яким затверджено «Бюджет Пенсійного фонду України на 2016 рік, в яких дійсно відсутні прямі норми щодо індексації пенсій, проте містяться більш загальні положення щодо розмірів видатків на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій. Такі ж самі положення містилися і, зокрема, в затвердженому бюджеті Пенсійного фонду України на 2013 рік, що не обмежувало відповідача у зазначений рік в можливостях проводити індексацію пенсії відповідно до опублікованих Держкомстатом індексів споживчих цін. Тобто порівнюючи раніше існуючи в попередні роки положення затверджених бюджетів Пенсійного фонду України із положеннями в 2015, 2016 років суд приходить до переконання про відсутність в бюджеті Пенсійного фонду України на 2015-2016 роки спеціальних нормативних нововведень щодо обмеження в індексації пенсії.

Крім того, пункт 11 Порядку передбачає, що додаткові витрати, пов'язані з індексацією грошових доходів громадян, відображаються у складі витрат, до яких відносяться виплати, що індексуються. Тобто в бюджетах ПФУ індексація пенсії відображається не як самостійна виплата, а у складі витрат на виплату пенсії відповідного виду.

Також постановами КМУ від 25.02.2015 року №67, від 10.03.2016 року №190 та від 18.01.2017 року №17 були затверджені Бюджети Пенсійного фонду України на 2015, 2016, 2017 роки, в кожному із яких зазначено про наявність залишку коштів на початок кожного року відповідно: 1 720 700 000,00 грн, 840 600 000,00 грн. та 840 600 000,00 грн. Вказаними нормативними актами, які регламентують бюджети ПФУ, не встановлено жодних обмежень в нарахуванні пенсії або їх індексації.

Більше того, 9 грудня 2015 року було прийнято Постанову КМУ №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та встановлено особливий порядок нарахування індексації пенсії. Згідно даної постанови також не встановлено будь-яких обмежень для нарахування індексу споживчих цін та обмежень розміру їх індексації.

Листом Департаменту Пенсійного фонду України від 17.03.3016 року № 1833/К-11 підтверджується, що індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (в редакції, яка діяла до 31.12.2015 року); бюджетом Пенсійного фонду України на 2014 рік та бюджетом Пенсійного фонду України на 2015 рік обсяги витрат на проведення індексації пенсії відповідно до норм чинного законодавства заплановано з розрахунку перевищення 101 % порогу індексу споживчих цін, а з 01.12.2016 р. - 103 % (а.с. 15). Тобто Пенсійний фонд України у своїх листах, представлених позивачем, фактично підтвердив наявність запланованих бюджетом обсягів витрат на проведення індексації пенсії відповідно до норм чинного законодавства з розрахунку порогу індексації визначеного законодавством (101%, а з 01.01.2016 року - 103%).

В доповнення до зазначеного висновку суду про наявність достатніх коштів для проведення індексації позивачу слід зазначити, що згідно із звітами про виконання бюджету на 2014 - 2015 роки ПФУ та ГУ ПФУ в Донецькій області, вбачається наявність на кінець року залишку коштів, який сформувався за рахунок власних надходжень Пенсійного фонду в сумі: 1 767 765 100 грн. в 2014 р. в ПФУ, 147 488 000,20 грн. в 2014 р. в ГУ ПФУ в Донецькій області, 867 769 400 грн. в 2015 р. в ПФУ, 10 329 100 грн. в 2015 р. в ГУ ПФУ в Донецькій області.

До того ж відповідно до звіту про виконання бюджету 2015 року ПФУ залишок коштів на кінець 2015 р., який сформувався за рахунок власних надходжень Пенсійного фонду України в сумі 867,8 млн. грн., був спрямований на фінансування пенсійних виплат січня 2016 р.

Вказані результати статистичної звітності Пенсійного фонду України та його Головного управління в Донецькій області свідчать про наявність у спірних роках значних сум залишок коштів на кінець року, що додатково свідчить про наявність достатніх бюджетних коштів для індексації пенсійних виплат позивачу.

Отже, посилання відповідача на положення Законів про державний бюджет на відповідний рік та ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», щодо проведення позивачу індексації пенсії у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік та відповідно до особливого порядку, суперечить відповідному законодавству та фактичним обставинам справи.

Таким чином, відповідач порушив вимоги Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 та листів Департаменту пенсійного забезпечення ПФУ від 18.03.2016 року № 1834/Т-11, 17.03.2016 року № 1832/К-11, 17.03.2016 року № 1833/К-11.

Крім того, відсутність бюджетного фінансування, на яке посилається відповідач як на підставу нарахування та невиплату індексації пенсії у встановленому законом розмірі, не може бути законною причиною невиконання покладених на відповідача зобов'язань, з огляду на наступне положення та практику Європейського суду з прав людини.

Так згідно ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї і практику Європейського Суду як джерело права.

При розгляді справи «Кечко проти України» (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини дійшов до висновків, що в межах свободи дій держави визначати, які виплати здійснювати з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних соціальних виплат і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). У зв'язку з цим, Європейський Суд не прийняв до уваги позицію Уряду України про колізію двох нормативних актів, якими встановлені відповідні доплати та пільги з бюджету і які є діючими. Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 "Бурдов проти Росії"). Тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що право позивача на отримання грошового забезпечення не залежить від наявності фінансування з бюджету, а має безумовний характер.

Крім того, суд керується принципом верховенства права та враховує судову практику Європейського Суду з прав людини у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) щодо принципу юридичної визначеності, який означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань (недофінансування) для уникнення відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію чи прийняли закон, в даному випадку це нарахування та виплата індексації пенсії, то така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки, а в даному випадку виконання Закону.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про неправомірність дій та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя.

Таким чином, внаслідок бездіяльності відповідача щодо не проведення позивачу індексації пенсії у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та не обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення наростаючим підсумком виходячи з базового місяця (місяця підвищення пенсії) грудень 2013 р., та не визначення фіксованої суми індексації виходячи із базового місяця січня 2014 р., значно зменшено пенсію позивача, що суперечать чинному законодавству.

Аналогічні правові позиції викладені в ухвалах Вищого адміністративного суду (К/9991/57348/12 від 20.02.2014 року, К/9991/9559/12 від 13.02.2014 року, К/800/27925/14 від 27.05.2014 року, К/9991/69509/12 від 05 червня 2014 року, К/800/24928/15 від 08 червня 2015 року, К/800/24866/15 від 05 червня 2015 року, №194/56/15-а (2а/194/10/15) від "15" березня 2016 р., №333/4475/15-а (2-а/333/79/15) від "04" лютого 2016 р. та постанові Донецького адміністративного апеляційного суду від 19.01.2015р. №264/7744/14-а.

З урахуванням переліченого суд, приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог позивача.

Враховуючи те, що пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі. Підвищення до пенсії у вигляді індексації є складовою частиною пенсії, нерозривно пов'язано з виплатою пенсії і також має не визначений у часі граничний термін виплати. Тому суди не вправі обмежувати виплату громадянам пенсії, а також передбаченого чинним законодавством підвищення до неї, встановлюючи для цього певні граничні строки її отримання. Правильність цієї правової позиції підтверджено, поміж іншого, і Верховним Судом України у постановах від 23 квітня 2012 року (справа 21-239а11) та 19 березня 2013 року (справа № 21-53а13), які, відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковими для всіх судів України.

Позов підлягає задоволенню в межах шестимісячного строку звернення до суду відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями ст.ст. 2, 6-12, 17-18, 41, 69-71, 79, 86, 94,99-100, 122-128, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області щодо не проведення позивачу індексації пенсії у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та не обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення наростаючим підсумком виходячи з базового місяця (місяця підвищення пенсії) грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року з урахуванням фіксованої суми індексації, а також визнати з 17.07.2016 року протиправними дії щодо визначення фіксованої суми індексації в заниженому розмірі та бездіяльність щодо необчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення наростаючим підсумком, виходячи з базового (місяця підвищення пенсії) грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з урахуванням фактично виплачених коштів у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України нарахувати та виплати ОСОБА_1 з 17 липня 2016 року суми індексації пенсії наростаючим підсумком, виходячи з базового місяця (місяця підвищення пенсії) грудень 2013 р. та індексу споживчих цін за період з січня 2014 р.;

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області провести перерахунок фіксованої суми індексації, виходячи з базового місяця (місяця підвищення пенсії) грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 р. та нарахувати і виплатити позивачу суми індексації пенсії наростаючим підсумком після визначення базових місяців травень, грудень 2016 року з урахуванням перерахованої фіксованої суми індексації, виходячи з базового місяця (місяця підвищення пенсії) грудень 2013 р. та індексу споживчих цін за період з січня 2014 р., та зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 (ІПН № НОМЕР_1) судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Особи, які брали участі у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Д. В. Кузнецов