Справа № 664/2256/16-а
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 664/2256/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Савчак С.П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області (далі Управління ПФУ в Цюрупинському районі Херсонської області). З урахуванням уточнення позовних вимог ОСОБА_1 просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 5 жовтня 1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12 липня 2001 року № 2663-111, що діяла станом на травень 2008 року) на підставі довідки прокуратури Херсонської області від 5 серпня 2016 року № 18/345 вих-16 про заробітну плату в розмірі 88 відсотків середньомісячної (чинної) заробітної плати;

- зобов'язати Управління ПФУ в Цюрупинському районі Херсонської області здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з вимогами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) з розрахунку 90 % від середньої заробітної плати згідно довідки прокуратури Херсонської області від 5 серпня 2016 року № 18/345 вих-16 в розмірі 4543 грн. 19 коп., що складає 4088 грн. 87 коп., без обмежень граничного розміру пенсії, а також виплатити позивачу різницю між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії з 1 січня по 1 грудня 2016 року у розмірі 5439 грн. 50 коп. (а. с. 37);

- стягнути з відповідача на користь позивача суми судових витрат (судовий збір), сплачених у зв'язку з подачею даного позову.

В обґрунтування позову зазначалось, що ОСОБА_1 з травня 2008 року перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Цюрупинському районі Херсонської області та отримує пенсію на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 % від суми місячного заробітку. 12 серпня 2016 року позивач звернувся до Управління ПФУ в Цюрупинському районі Херсонської області із заявою про перерахунок пенсії згідно довідки прокуратури Херсонської області від 5 серпня 2016 року № 18/345 вих.-16. Проте, рішенням відповідача від 15 серпня 2016 року за № 1416 позивачу відмовлено в названому перерахунку. На думку позивача, дії відповідача по відмові у перерахунку пенсії є неправомірними.

Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми матеріального права. Так, на думку апелянта, суд першої інстанції залишив поза увагою твердження позивача про застосування до спірних правовідносин вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які діяли на момент призначення позивачу пенсії. Крім того, на думку апелянта, враховуючи, що до події, факту застосовується Закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що з 1 грудня 2015 року була збільшена заробітна плата, зокрема, по посаді, на якій працював позивач до виходу на пенсію, відмова відповідача у здійсненні перерахунку пенсії є протиправною. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача просить залишити оскаржене судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з травня 2008 року перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Цюрупинському районі Херсонської області та отримує пенсію на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 % від суми місячного заробітку.

12 серпня 2016 року позивач звернувся до Управління ПФУ в Цюрупинському районі Херсонської області із заявою про перерахунок пенсії згідно довідки прокуратури Херсонської області від 5 серпня 2016 року № 18/345 вих.-16.

Рішенням відповідача від 15 серпня 2016 року за № 1416 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії.

Обставини справи сторонами не оспорюються.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що на момент звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії питання перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати не врегульовано на законодавчому рівні, а тому відповідач, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що виключає можливість задоволення заявлених по справі позовних вимог.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно ч. 12 названої статті Закону (у вказаній вище редакції) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 17 ст. 50-1 Закону (у вказаній вище редакції) визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, наведеними нормами було передбачено право осіб, які отримують пенсію згідно Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою, а також було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Проте, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та частину вісімнадцяту названої статті Закону викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Вказані зміни Конституційним Судом України в установленому порядку неконституційними не визнавалися, а тому є чинними.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 були врегулюванні лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації, зокрема, працівникам прокуратури, і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Крім того, 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, згідно Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема Закон України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, чинної на момент звернення позивача до Управління ПФУ в Цюрупинському районі Херсонської області із заявою про перерахунок пенсії, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, на час звернення позивача до Управління ПФУ в Цюрупинському районі Херсонської області із заявою від 12 серпня 2016 року про перерахунок пенсії, норми законодавства, які визначали право позивача на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою, втратили чинність, а визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України. При цьому Кабінетом Міністрів України умови та порядок проведення такого перерахунку визначенні не були.

Апеляційний суд також враховує, що Конституційний Суд України в п. 2.2 рішення від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначив, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116 Конституції України).

У названому рішенні Конституційний Суд України також зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом, на що вказав Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України. Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Наведена правова позиція Конституційного Суду України повністю узгоджується з правовою позицію Європейського суду з прав людини, викладеною в ухвалі від 3 червня 2014 року за заявою № 43331/12 Валентини Ніканорівни Великоди проти України.

В рішенні Конституційного Суду України від 2 березня 1999 року № 2-рп/99 визначено, що згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту. Здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України. Як і політика ціноутворення, політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, і забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім того, в п. 2 рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 визначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи, що Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII є чинним, а також те, що відповідно до чинного на момент виникнення спірних правовідносин Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій покладено на Кабінет Міністрів України, беручи до уваги наведені вище правові позиції Конституційного Суду України, апеляційний суд приходить до висновку, що посилання позивача на звуження його прав та соціальних гарантій є помилковими, оскільки саме Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходи щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту, а наслідки внесення змін до законодавства, що врегульовували правовідносини, пов'язані з пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, не відносяться до компетенції відповідача.

Із врахуванням викладеного, правильними є висновки суду першої інстанції, що на час звернення позивача до Управління ПФУ Цюрупинському районі Херсонської області із заявою про перерахунок пенсії були відсутні підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1, а відтак рішення районного суду про відмову у задоволенні заявлених по справі позовних вимог є правильним.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову районного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 7 квітня 2017 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко