Справа № 826/26753/15
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

05 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В, Кучми А.Ю.,

при секретарі Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Подільського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Начальника відділу кадрового забезпечення Подільського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві ОСОБА_4, Заступника начальника Подільського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві ОСОБА_5, Начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві ОСОБА_6, Міністерства внутрішніх справ України, Заступника начальника відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві ОСОБА_7, Начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві ОСОБА_8, Головного управління Національної поліції у місті Києві, Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом про: 1) визнання незаконним та скасування наказу ГУ МВС від 06.11.2015 року №1009 о/с в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ за підпунктом "г" пункту 64 "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №114 від 29 липня 1991 року; 2) зобов'язання МВС Україна та Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві, ГУ МВС України в м. Києві, ГУ НП у м. Києві, Подільського УП ГУНП у м. Києві поновити позивача на службі в органах внутрішніх справ на посаді начальника сектору боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми Подільського УП ГУ НП у м. Києві з 06.11.2015 року із збереженням спеціального звання та надати позивачу можливість пройти процес переатестації, передбачений Законом України "Про національну поліцію" та наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 з метою визначення відповідності вимогам, що висуваються до посади поліцейського та можливості подальшого проходження служби в національній поліції, рішення про поновлення на роботі піддати негайному виконанню; 3) стягнення з ГУ МВС України в м. Києві на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 листопада 2015 року по день поновлення на роботі; 4) стягнення з ГУ МВС України в м. Києві на користь позивача суму заборгованості - фінансової різниці за 7, 8 семестр навчання, що виникла у позивача перед Національною академією внутрішніх справ України по договору від 24 квітня 2016 року №12-160 В, внаслідок незаконного звільнення з органів внутрішніх справ наказом від 06 листопада 2015 року №1009, у розмірі 6 548,00 грн.; 5) зобов'язання Подільського РУ ГУ МВС в м. Києві внести виправлення до трудової книжки позивача стосовно звільнення позивача; 6) визнання протиправними дії Начальника відділу кадрового забезпечення Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 та Заступника начальника Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5, що виразились у грубому порушенні трудових прав позивача, шляхом відмови в прийнятті та реєстрації рапорту позивача, в якому він виявив бажання проходити службу в поліції, трудову дискримінацію; 7) зобов'язання МВС України та ГУ НПУ у місті Києві провести службове розслідування по факту протиправних дій Начальника відділу кадрового забезпечення Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4, Заступника начальника Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5, Начальника управління кадрового забезпечення ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6, Заступника начальника відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7, Начальника ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 та притягнути останніх до дисциплінарної відповідальності; 8) визнання протиправними дії Начальника управління кадрового забезпечення ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6, що виразились у грубому порушенні трудових прав позивача, шляхом умисного включення позивача до наказу №1009 о/с від 06.11.2015 року про звільнення, незважаючи на те, що 05 листопада 2015 року він виявив бажання проходити службу в поліції та трудову дискримінацію; 9) визнання протиправними дії Заступника начальника відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7, що виразились у грубому порушенні трудових прав позивача, а саме пункту 2-1 Кодексу законів про працю України, шляхом трудової дискримінації, а саме: а) підготовку та внесення інформації про те, що позивач оскаржував дії керівництва ГУ МВС до МВС України та у судовому порядку до листа управління кадрового забезпечення №14/Єо4093 від 30 жовтня 2015 року, що призвело до незаконного звільнення позивача; б) встановлення ОСОБА_7 невідповідності позивача вимогам поліцейського, що призвело до незаконного звільнення; 10) стягнення з Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві, РУ ГУ МВС України в м. Києві на користь позивача вихідну допомогу у розмірі місячного грошового забезпечення та зобов'язання їх виплатити позивачу його середній заробіток за весь час затримки з моменту отримання письмової вимоги (07 грудня 2015 року) по день фактичного розрахунку на підставі статті 117 Кодексу законів про працю України; 11) визнання протиправними дії начальника ГУ МВС ОСОБА_8, що виразились у: а) фальсифікації інформації викладеної у службовій характеристиці від 28.10.2015 року, яка стала підставою для звільнення позивача; б) розповсюдження інформації, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача; 12) зобов'язання начальника ГУ МВС ОСОБА_8, ГУ МВС України в м. Києві, МВС України та ГУНП в м. Києві письмово спростувати відомості, поширені у службовій характеристиці від 28.10.2015 року, шляхом видачі нової позитивної характеристики та приєднання її до особової справи, та її направлення на адресу запитувача (ГУ СБУ у м. Києві та Київській області); зобов'язання ГУ МВС України в м. Києві, ГУНП в м. Києві та начальника ГУ МВС ОСОБА_8Д прибрати вказану характеристику з особової справи позивача; 13) стягнення з ГУ МВС та ОСОБА_8 завдану внаслідок незаконного звільнення та поширення відомостей, що принижують честь та гідність, моральну шкоду у розмірі 40 000,00 грн.; 14) визнання протиправною бездіяльність МВС України, ГУ МВС України в м. Києві та ГУНП в м. Києві що виразились у порушенні статті 492 Кодексу законів про працю України та пункту 64-г Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114, шляхом не запропонування позивачу роботи в підрозділі МВС України та не встановлення можливості подальшого використання на службі, що призвело до його звільнення; 15) визнання протиправною бездіяльність МВС України, ГУ МВС України в м. Києві та ГУНП в м. Києві що виразилась у недопущенні позивача до проходження атестації для визначення відповідності вимогам, що висуваються до поліцейських; 16) стягнення з Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві та ГУ МВС України в м. Києві на користь позивача середній заробіток на весь час затримки розрахунку при звільненні з 07 листопада 2015 року по день фактичного розрахунку 11 грудня 2015 року на підставі статті 117 Кодексу законів про працю України в сумі 5 032,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 січня 2017 року позов задоволено частково: визнано протиправним і скасовано наказ ГУ МВС України в м. Києві від 06.11.2015 року №1009 о/с "Щодо особового складу" в частині звільнення ОСОБА_3; визнано протиправною бездіяльність ГУ МВС України в м. Києві щодо не запропонування ОСОБА_3 інших посад та не встановлення можливості подальшого використання на службі; поновлено позивача на посаді начальника сектору боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві; стягнуто з Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 37 347,00 грн.; стягнуто з Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 497,96 грн.; зобов'язано ГУНП у м. Києві розглянути питання щодо прийняття ОСОБА_3 на службу до поліції відповідно до пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію"; допущено до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника сектору боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць. В іншій частині позову відмовлено.

В подальшому, позивач звернувся до суду із заявою про: внесення виправлень в судове рішення та винесення додаткового судового рішення, а саме здійснити виправлення арифметичних помилок, допущених при розрахунку середньоденної заробітної плати ОСОБА_3, розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за час затримки розрахунку, та винести додаткове судове рішення з урахуванням виправлених математичних розрахунків; про ухвалення додаткового судового рішення, в якій позивач просить в пунктах 2 та 7 постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 січня 2017 року вказати про негайне скасування наказу ГУ МВС України в м. Києві від 06.11.2015 року №1009 о/с "Щодо особового складу" в частині звільнення ОСОБА_3 та про негайне виконання в частині зобов'язання ГУНП у м. Києві розглянути питання щодо прийняття позивача на службу до поліції, роз'яснити резолютивну частину постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.01.2017 року щодо порядку її виконання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу про скасування ухвали та прийняття нової, якою задовольнити його заяву в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

У відповідності до ст. 169 КАС України, суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв'язку із використанням несправної техніки або неуважністю.

В обґрунтування необхідності внести виправлення у судове рішення апелянт посилається на те, що судом взято помилкову суму середньоденного заробітку на підставі довідки Подільського управління поліції від 12 лютого 2016 року №24, в якій неправильно визначено розмір середньоденної заробітної плати, що призвело до арифметичної помилки.

Так, колегія суддів звертає увагу, що застосування неправильних, на думку позивача, вихідних даних для проведення арифметичних обчислень не вважається арифметичною помилкою, а, отже, не може бути виправлене в порядку, передбаченому статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, суд зазначає, що незгода з судовим рішенням усувається шляхом оскарження судового рішення у встановленому Кодексом порядку, а не шляхом виправлення описки в такому рішенні.

Щодо заяви про ухвалення додаткового судового рішення в частині встановлення негайного виконання для скасування наказу від 06.11.2015 року №1009 о/с "Щодо особового складу" та зобов'язання розглянути питання щодо прийняття позивача на службу до поліції, і роз'яснення порядку виконання резолютивної частини постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 січня 2017 року колегія суддів звертає увагу на наступне.

Перелік постанов, які підлягають негайному виконанню, є вичерпним та встановлюються ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Негайно також виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених п. 1, 3, 4, 5, 6 ч. 1 ст. 183-2 цього Кодексу.

Натомість, наведені позивачем випадки не підлягають зверненню до негайного виконання, а отже заява в частині ухвалення додаткового судового рішення щодо встановлення негайного виконання для скасування наказу від 06.11.2015 року №1009 о/с "Щодо особового складу" задоволеню не підлягає.

Відповідно до ст. 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його увалив за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалою може роз'яснити своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового рішення є його неясність, невизначеність. Фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Заява про роз'яснення судового рішення позивача не може бути задоволена, оскільки заявник просить роз'яснити порядок виконання такого рішення, що не є компетенцією суду в розумінні ч.1 ст. 170 КАС України.

Так, в своїй заяві про роз'яснення судового рішення, заявник фактично просить суд встановити спосіб і порядок виконання судового рішення.

Виходячи з підстав вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін .

Керуючись ст.ст. 160, 167, 197, 199, 200, 205, 206, 211 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 05.04.2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Саприкіна

Судді: О.В. Карпушова

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Карпушова О.В.