Справа № 826/4618/17
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/4618/17

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

06 квітня 2017 року м. Київ № 826/4618/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрянська Я.І., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом

Публічного акціонерного товариства "Сталь"

до

Центрального об’єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області

про

визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Сталь» до Центрального об’єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з червня 2016 та з лютий 2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з червня 2016 та з лютий 2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі (ч. 2 ст. 107 КАС України).

Так, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за даною позовною заявою судом з’ясовано наступне.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема - спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово.

Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно - правового акта щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосуються прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта , якому він адресований. Усі рішення суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений законом.

Суд зазначає, що рішенням суб'єкта владних повноважень, в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і акти індивідуальної дії.

Ознакою рішення суб’єкта владних повноважень як правового акта індивідуальної дії є те, що воно породжує певні правові наслідки, спрямоване на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єкта, якому це рішення адресоване.

Порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлений Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі – Інструкція).

Згідно пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (пункт 6.7).

Таким чином, необхідність відшкодування органам Пенсійного фонду фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах передбачена діючим законодавством.

Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що складений територіальним органом Пенсійного фонду, – це письмовий документ довідково-інформаційного характеру, який надсилається територіальним органом Пенсійного фонду України підприємствам-роботодавцям до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунок не є адміністративним актом, з яким пов’язується виникнення, зміна або припинення публічно-правових правовідносин, він не містить приписів, обов’язкових до виконання, а складається лише з інформації про результати обрахування розміру витрат, понесених територіальним органом Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій певним пенсіонерам.

Це означає, що розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не є рішенням суб’єкта владних повноважень у розумінні частини першої статті 17 КАС України, а вимоги про визнання його протиправним та скасування не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Зокрема, як зазначив суд касаційної інстанції в ухвалі від 05.07.2013 у справі К/9991/9206/12, Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які здійснюються відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є актами індивідуальної дії, у зв'язку із чим не можуть бути окремим предметом оскарження в адміністративній справі, оскільки зазначені розрахунки не носять обов'язкового характеру для виконання позивачем та не тягнуть за собою безспірне стягнення вказаних у розрахунках сум. Вказані суми стягуються в судовому порядку. Позивач не позбавлений права надавати заперечення проти такого розрахунку при розгляді справи щодо стягнення сум на підставі розрахунків.

Слід зазначити, що позивач, в разі незгоди з даними розрахунків, не зобов’язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати автоматично, а в разі виникнення спору про стягнення заборгованості – не позбавлений права заперечувати правильність складання розрахунку, вимагати від територіального органу Пенсійного фонду надання доказів на підтвердження понесення фактичних витрат на виплату та доставку пенсій пенсіонерам тощо.

Виходячи з аналізу приписів наведених процесуальних норм спірні розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не є рішеннями суб'єкта владних повноважень, не спричиняють виникнення будь-яких прав і обов'язків позивача чи суб'єктів владних повноважень, а отже, не може бути предметом спору в адміністративній справі та розглядатись в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

За таких обставин, суд вважає, що даний спір не носить характеру публічно-правового та не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, у зв'язку з чим відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі.

При цьому суд згідно вимог ч. 6 ст. 109 КАС України роз"яснює позивачу, що даний спір підлягає розгляду за правилами ЦПК України відповідним районним, районним у місті, міським та міськрайонним судом.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сталь» до Центрального об’єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з червня 2016 та з лютий 2017.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Порядок і строки апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції встановлено статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.І. Добрянська