Справа № 808/3769/16
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року о/об 11 год. 35 хв.Справа № 808/3769/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

за участі представників:

представника позивача - Беседа Г.В.

(діє на підставі довіреності б/н від 18.04.2016 року)

представника відповідача - Дяченко Ю.Т.

(діє на підставі довіреності № 5204/10/08-29 від 09.12.2016 року)

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізькі машинобудівні технології» (далі - позивач) до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №400 та 402 від 26 липня 2016 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що Запорізькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області за результатами складеного Акту № 51/08-29-14-0208/31616053 від 07 липня 2016 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток, та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ПП «Хімтехнологія» () та ТОВ «Ньюкост Менеджменте» () за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, було прийнято податкове повідомлення - рішення № 400 від 26 липня 2016 року та податкове повідомлення - рішення № 402, від 26 липня 2016 року. Позивач не погоджується із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, оскільки зазначає, що сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не випливає на формування податкового кредиту покупцем. Податковий кодекс України не ставить в залежність право віднесення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами додатку до бюджету. Включення до складу податкового кредиту сум ПДВ є правом окремо взятого платника податків і не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Зазначає, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. На час укладення та виконання договорів контрагенти підприємства були зареєстровані в ЄДРПОУ, були юридичними особами, наділеними цивільною правоздатністю і дієздатністю, перебували на обліку як платники податків, у тому числі були платниками податку на додану вартість. Підприємство зазначає, що податковому органу були надані у повному обсязі первинні документи, які підтверджують реальне виконання господарської операції.

Представник позивача в судовому засіданні просив суд адміністративний позов задовольнити, визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №400 та 402 від 26 липня 2016 року.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав викладених у письмових заперечення, відповідно до яких зазначає, що перевіркою встановлено, що між ТОВ «Вневідомча охорона» (Замовником) і ПП «Хімтехнологія» (Виконавецем) було укладено договір від 01.04.2014 №5353/188, згідно з яким Виконавець приймає на себе зобов'язання здійснити послуги реагування мобільними групами на спрацювання засобів охоронної сигналізації на об'єктах, охороняємих Замовником, та контролю за постами фізичної охорони Замовника за допомогою мобільних груп. Також у квітні 2014 року на виконання умов договору поставки від 30.04.2014 №5354/202 ПП «Хімтехнологія» виписало в адресу ТОВ «Вневідомча охорона» податкові та видаткові накладні на поставку матеріалів електронно-технічного призначення. Перевіркою встановлено, що надані до перевірки первинні документи не містять інформації, які саме об'єкти було взято мобільними групами під охорону, чи належать такі об'єкти ТОВ «Вневідомча охорона» на правах власності, чи перебувають у його розпорядженні. В актах про надання послуг такі послуги не деталізовані: не зазначено кількість працівників охорони, адреси розташування об'єктів охорони, тривалість послуг охорони. До перевірки не надано жодного супутнього документу, необхідного для виконання умов договору, зокрема: відміток у журналі про працівників ПП «Хімтехнологія», які здійснювали охорону об'єктів згідно договору та відповідно, були присутніми на території об'єктів, що знаходилися під охороною; схеми постів охорони, які виставлялися на даних об'єктах; журналу обліку-контролю забезпечення перепускного та внутрішньооб'єктового режиму щодо входу та виходу посадових осіб, робітників, відвідувачів (з фіксацією часу знаходження на роботі посадових осіб та робітників), а також не надано доказів на підтвердження того, що саме працівники ПП «Хімтехнологія» безпосередньо перебували на території охороняємих об'єктів та здійснювали їх охорону. Крім того, відповідач посилається на те, що до перевірки не надано документального підтвердження транспортування матеріалів електронно-технічного призначення, що придбавалися по договору поставки від 30 квітня 2014 року №5354/202. Разом з тим, перевіркою встановлено, що між ТОВ «Вневідомча охорона» (Замовником) і ТОВ «Ньюкост Менеджменте» (Виконавецем) було укладено договір від 01 червня 2014 року №664Д/5416, згідно з яким Виконавець приймає на себе зобов'язання здійснити послуги реагування мобільними групами на спрацювання засобів охоронної сигналізації на об'єктах, охороняємих Замовником, та контролю за постами фізичної охорони Замовника за допомогою мобільних груп. Відповідно до наданих до перевірки первинних документів (актів надання послуг та податкових накладних) загальна вартість наданих ТОВ «Ньюкост Менеджменте» послуг з фізичної охорони об'єктів у червні 2014 року становить 1200000 грн., в т.ч. ПДВ - 200000 гривень. Також у червні 2014 року на виконання умов договору поставки від 27 червня 2014 року №674Д/5417 ТОВ «Ньюкост Менеджментс» виписало в адресу ТОВ «Вневідомча охорона» податкові та видаткові накладні на поставку матеріалів електронно- технічного призначення (перелік та номенклатура наведена в акті перевірки). Вказує на те, що перевіркою встановлено, що надані до перевірки первинні документи не містять інформації, які саме об'єкти було взято мобільними групами під охорону, чи належать такі об'єкти ТОВ «Вневідомча охорона» на правах власності, чи перебувають у його розпорядженні. В актах про надання послуг такі послуги не деталізовані: не зазначено кількість працівників охорони, адреси розташування об'єктів охорони, тривалість послуг охорони. До перевірки не надано жодного супутнього документу, необхідного для виконання умов договору, зокрема: відміток у журналі про працівників ТОВ «Ньюкост Менеджменте», які здійснювали охорону об'єктів згідно договору та, відповідно, були присутніми на території об'єктів, що знаходилися під охороною; схеми постів охорони, які виставлялися на даних об'єктах; журналу обліку-контролю забезпечення перепускного та внутрішньооб'єктового режиму щодо входу та виходу посадових осіб, робітників, відвідувачів (з фіксацією часу знаходження на роботі посадових осіб та робітників), а також не надано доказів на підтвердження того, що саме працівники ТОВ «Ньюкост Менеджменте» безпосередньо перебували на території охороняємих об'єктів та здійснювали їх охорону. Крім того, до перевірки не надано документального підтвердження транспортування матеріалів електронно-технічного призначення, що придбавалися по договору поставки від 27 липня 2014 року №674Д/5417. Вважає, що Запорізька ОДПІ, як суб'єкт владних повноважень, прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення, діяла відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих органам ДФС прав.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 27 лютого 2016 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд з'ясував наступне.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона» зареєстрована, як юридична особа 05 вересня 2016 року, за адресою: 69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 39, ідентифікаційний код 31616053.

На підставі направлень на перевірку від 23 червня 2016 року, виданих Запорізькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області м.Запоріжжя: № 135 Бочковою Наталією Юріївною - завідувачем сектору перевірок ризикових платників відділу аудиту Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області; № 136 Кобяковою Ольгою Дмитрівною - завідувачем сектору перевірок з окремих питань відділу аудиту Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, згідно із підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.4, пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, наказу Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області №235 від 23 червня 2016 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Вневідомча охорона» , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ПП «Хімтехнологія» () та ТОВ «Ньюкост Менеджменте» () за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року.

За наслідками проведеної перевірки податковим органом складено Акт перевірки № 51/08-29-14-0208/31616053 від 07 липня 2016 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вневідомча охорона», , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ПП «Хімтехнологія» () та ТОВ «Ньюкост Менеджменте» () за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року».

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Вневідомча охорона»:

1) підпункту 14.1.27, підпункту 14.1.36, підпункту 14.1.231. пункту 14.1 статті 14, пункту 138.2 статті 138 підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 871353 гри., в т.ч. по періодам: 2014 року - у сумі 871353 грн.

2) перевіркою встановлено, що в порушення пункту 14.1.36 пункту 14.1.181 статті 14 пункту 198.3, статті 198, пункту 200.1. статті 200, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, Наказу №966 від 23 вересня 2014 року «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» ТОВ «Вневідомча охорона» завищено податковий кредит на суму ПДВ 968 170 грн. сформований від: ПП «Хімтехнологія» () в квітні 2014 року на суму 638 425 грн., ТОВ «Ньюкост Менеджменте» () в червні 2014 року на суму 329 745 грн., що призвело до:

- заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ (р.18 ) за квітень 2014 року на суму 638 425 грн. за червень 2014 року на суму 329 745 грн.

- заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду (р.18-р.21) (р.25) за квітень 2014 року на суму 638 425 грн. за червень 2014 року на суму 329 745 грн.

На підставі Акту перевірки № 51/08-29-14-0208/31616053 від 07 липня 2016 року податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №400 від 26 липня 2016 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 871 353,00 грн., та застосовані штрафні санкції у сумі 435676,50 грн.;

- №402 від 26 липня 2016 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 968 170,00 грн., та застосовані штрафні санкції у сумі 484 085,00 грн.

Не погодившись з такими діями податкового органу Товариство з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона» звернулося до суду з адміністративний позовом.

Враховуючи викладене, заслухавши пояснення представників сторін всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає податкове повідомлення-рішення, необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Так, на підтвердження господарських операцій з контрагентами позивачем до суду надано:

1. копію договору № 5353/188 від 01 квітня 2014 року;

- копію рахунку фактури № 136 від 30 квітня 2014 року;

- копію податкової накладної № 136 від 30 квітня 2014 року;

2. копію договору 5354/202 від 30 квітня 2014 року;

- копію рахунку-фактури № 137 від 30 квітня 2014 року;

- копію видаткової накладної № 137 від 30 квітня 2014 року;

- копія податкової накладної № 137 від 30 квітня 2014 року

- копію товарно-транспортної накладної від 30 квітня 2014 року;

3. копія договору № 674ДХ5417 від 27 червня 2014 року;

- копію рахунку фактури № 186 від 27 червня 2014 року; копія рахунку фактури № 198 від 27 червня 2014 року; копія рахунку фактури № 188 від 27 червня 2014 року; копія рахунку фактури № 189 від 27 червня 2014 року; копія рахунку фактури № 190 від 27 червня 2014 року; копія рахунку фактури № 191 від 27 червня 2014 року; копія рахунку фактури № 192 від 27 червня 2014 року; копія рахунку фактури № 193 від 27 червня 2014 року; копія рахунку фактури № 194 від 27 червня 2014 року; копія рахунку фактури № 195 від 27 червня 2014 року; копія рахунку фактури № 196 від 27 червня 2014 року; копія рахунку фактури № 197 від 27 червня 2014 року; копію рахунку фактури № 187 від 27 червня 2014 року;

- копію видаткової накладної № 186 від 27 червня 2014 року; копія видаткової накладної № 187 від 27 червня 2014 року;копія видаткової накладної № 188 від 27 червня 2014 року;копія видаткової накладної №189 від 27 червня 2014 року;копія видаткової накладної № 190 від 27 червня 2014 року;копія видаткової накладної № 191 від 27 червня 2014 року; копія видаткової накладної № 196 від 27 червня 2014 року;копія видаткової накладної № 193 від 27 червня 2014 року;копія видаткової накладної № 194 від 27 червня 2014 року;копія видаткової накладної № 195 від 27 червня 2014 року; копія видаткової накладної № 192 від 27 червня 2014 року; видаткової накладної № 198 від 27 червня 2014 року;

- копію податкової накладної № 186 від 27 червня 2014 року; копія податкової накладної № 187 від 27 червня 2014 року;копія податкової накладної № 188 від 27 червня 2014 року; копія податкової накладної № 189 від 27 червня 2014 року; копія податкової накладної № 190 від 27 червня 2014 року; копія податкової накладної № 191 від 27 червня 2014 року; копія податкової накладної № 192 від 27 червня 2014 року; копія податкової накладної № 193 від 27 червня 2014 року; копія податкової накладної № 194 від 27.06.2014р.; копія податкової накладної № 195 від 27 червня 2014 року; копія податкової накладної № 196 від 27 червня 2014 року; копія видаткової накладної № 197 від 27 червня 2014 року; копія податкової накладної № 197 від 27 червня 2014 року; копія податкової накладної № 198 від 27 червня 2014 року;

- копія товарно-транспортної накладної від 27 червня 2014 року;

4. копія договору № 664Д/5416 від 01 червня 2014 року

- копія рахунку-фактури № 214 від 30 червня 2014 року; копія рахунку-фактури № 239 від 30 червня 2014 року; копія рахунку-фактури № 216 від 30 червня 2014 року; копія рахунку-фактури № 217 від 30 червня 2014 року; копія рахунку-фактури № 218 від 30 червня 2014 року; копія рахунку-фактури № 219 від 30 червня 2014 року; копія рахунку-фактури № 220 від 30 червня 2014 року; копія рахунку-фактури № 221 від 30 червня 2014 року; копія рахунку-фактури № 228 від 30 червня 2014 року; копія рахунку-фактури № 229 від 30 червня 2014 року; копія рахунку-фактури № 230 від 30 червня 2014 року; копія рахунку-фактури № 231 від 30 червня 2014 року; копія рахунку-фактури № 232 від 30 червня 2014 року; копія рахунку-фактури № 233 від 30 червня 2014 року; копія рахунку-фактури № 234 від 30 червня 2014 року; копія рахунку-фактури № 235 від 30 червня 2014 року; копія рахунку-фактури № 236 від 30 червня 2014 року; копія рахунку-фактури № 237 від 30 червня 2014 року; копія рахунку-фактури № 238 від 30 червня 2014 року; копія рахунку-фактури № 215 від 30 червня 2014 року;

- копія акту виконаних робіт (послуг) № 214 від 30 червня 2014 року; копія акту виконаних робіт (послуг) № 215 від 30 червня 2014 року; копія акту виконаних робіт (послуг) № 216 від 30 червня 2014 року; копія акту виконаних робіт (послуг) № 217 від 30 червня 2014 року; копія акту виконаних робіт (послуг) № 218 від 30 червня 2014 року; копія акту виконаних робіт (послуг) № 219 від 30 червня 2014 року; копія акту виконаних робіт (послуг) № 220 від 30 червня 2014 року; копія акту виконаних робіт (послуг) № 221 від 30 червня 2014 року; копія акту виконаних робіт (послуг) № 228 від 30 червня 2014 року; копія акту виконаних робіт (послуг) № 229 від 30 червня 2014 року; копія акту виконаних робіт (послуг) № 230 від 30 червня 2014 року; копія акту виконаних робіт (послуг) № 231 від 30 червня 2014 року; копія акту виконаних робіт (послуг) № 232 від 30 червня 2014 року; копія акту виконаних робіт (послуг) № 233 від 30 червня 2014 року; копія акту виконаних робіт (послуг) № 234 від 30 червня 2014 року; копія акту виконаних робіт (послуг) № 235 від 30 червня 2014 року; копія акту виконаних робіт (послуг) № 236 від 30 червня 2014 року; копія акту виконаних робіт (послуг) № 237 від 30 червня 2014 року; копія акту виконаних робіт (послуг) № 238 від 30 червня 2014 року; копія акту виконаних робіт (послуг) № 239 від 30 червня 2014 року;

- копія податкової накладної № 214 від 30 червня 2014 року;копія податкової накладної № 215 від 30 червня 2014 року;копія податкової накладної № 216 від 30 червня 2014 року; копія податкової накладної № 217 від 30 червня 2014 року;копія податкової накладної № 21 від 30 червня 2014 року;копія податкової накладної № 219 від 30 червня 2014 року;копія податкової накладної № 220 від 30 червня 2014 року;копія податкової накладної № 221 від 30 червня 2014 року;копія податкової накладної № 228 від 30 червня 2014 року;копія податкової накладної № 229 від 30 червня 2014 року;копія податкової накладної № 230 від 30 червня 2014 року;копія податкової накладної № 230 від 30 червня 2014 року;копія податкової накладної № 232 від 30 червня 2014 року;копія податкової накладної № 233 від 30 червня 2014 року;копія податкової накладної № 234 від 30 червня 2014 року;копія податкової накладної № 235 від 30 червня 2014 року;копія податкової накладної № 236 від 30 червня 2014 року;копія податкової накладної № 237 від 30 червня 2014 року;копія податкової накладної № 238 від 30 червня 2014 року;копія податкової накладної № 239 від 30 червня 2014 року;

- копії сертифікатів відповідності обладнання;

- Реєстри отриманих та виданих податкових накладних за квітень-червень 2014 року.

Так, представник відповідача посилається на те, що за результатами відпрацювання підприємства-контрагента ПП «Хімтехнологія» () та на підставі податкової інформації від 25 лютого 2015 року №73/05-66-15- 01/21123480, яка надійшла від ДПІ у Куйбишевському районі м.Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області з'ясовано, що ПП «Хімтехнологія» зареєстрований в Сумському міському управлінні юстиції 21 червня 1994 року, податкова адреса підприємства: 83008, м.Донецьк, вул. Умова,1. Станом на 25.02.2015 знаходиться на обліку у ДПІ у Куйбишевському районі м.Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області. Основним видом діяльності ПП «Хімтехнологія» є діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту. Остання звітність з ПДВ подана підприємством за грудень 2014 року. Вказує на те, що в акті зазначено, що згідно баз даних ПП «Хімтехнологія» у квітні 2014 року надано значні обсяги охоронних послуг та здійснено реалізацію охоронного обладнання, при цьому придбання будь-якого товару не здійснювалось, декларувались операції з контрагентами у різних регіонах України, реальність здійснення яких не можливо підтвердити з урахування реального часу, віддаленості розташування контрагентів один від одного; згідно даних податкової звітності у підприємства відсутні основні фонди, чисельність працюючих складає 6 осіб. Перевіркою встановлено, що згідно додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість «розшифровка податкових та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за квітень 2014 року ПП «Хімтехнологія» задекларовано податковий кредит по єдиному постачальнику - ТОВ «Еталон БСЛ» () на суму ПДВ 2721600 грн. ТОВ «Еталон БСЛ» до ДПІ у Оболонському районі в м. Києві на протязі 2014 року подано єдину податкову декларацію з ПДВ за період квітень 2014 року з нульовими показниками. За результатами аналізу даних у ІС «Податковий блок» встановлено розбіжності за квітень 2014 року у сумі 2674601,63 грн. між податковим кредитом ПП «Хімтехнологія» та податковими зобов'язаннями ТОВ «Еталон БСЛ».

Таким чином, вказує на те, що перевіркою не підтверджено реальність факту виконання послуг охорони та поставки товару ПП «Хімтехнологія» на адресу ТОВ «Вневідомча охорона».

Разом з тим, посилається на те, що за результатами відпрацювання підприємства-контрагента ТОВ «Ньюкост Менеджменте» () та на підставі податкової інформації від 24 лютого 2015 року №67/05-66-15-01/38995729, яка надійшла від ДПІ у Куйбишевському районі м.Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області з'ясовано, що ТОВ «Ньюкост Менеджменте» зареєстрований у Ворошиловському районному управлінні юстиції м.Донецьк від 27.11.2013; податкова адреса підприємства: 83049, м.Донецьк, вул.Лебединського, буд.3. Станом на 28 листопада 2014 року знаходиться на обліку у ДПІ у Куйбишевському районі м.Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області. Основним видом діяльності ТОВ «Ньюкост Менеджменте» є діяльність приватних охоронних служб. В акті зазначено, що згідно баз даних ТОВ «Ньюкост Менеджменте» у червні 2014 надано значний обсяг охоронних послуг та здійснено реалізацію охоронного обладнання, при цьому придбання будь-якого товару підприємством не здійснювалось, декларує операції з контрагентами у різних регіонах України, реальність здійснення яких при відсутності не можливо підтвердити з урахування реального часу, віддаленості розташування контрагентів один від одного; податкова звітність свідчить про відсутність основних засобів. Згідно звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за червень 2014 року від 03 липня 2014 року (вх. ): на ТОВ «Ньюкост Менеджменте» працює 1 особа.

Перевіркою не підтверджено реальність факту виконання послуг охорони та поставки товару ТОВ «Ньюкост Менеджменте» на адресу ТОВ «Вневідомча охорона».

Суд критично ставиться до таких посилань податкового органу, оскільки відповідачем не було надано рішення суду у цивільній чи господарській справі, вироку суду у кримінальній справі або іншого належного доказу на підтвердження нікчемності правочинів між ТОВ «Ньюкост Менеджменте», ПП «Хімтехнологія» та ТОВ «Вневідомча охорона».

Не надано також добутих у визначений процесуальним законодавством спосіб доказів підробки документів або складання фіктивних документів на підтвердження здійснених позивачем господарських операцій. Отже, відповідачем не надано доказів неможливості здійснення реальності операцій між позивачем та його прямими контрагентами - ТОВ «Ньюкост Менеджменте», ПП «Хімтехнологія».

З урахуванням наведеного, відповідачем не спростовано у суді факт реальності господарських операцій, вчинених між позивачем та ТОВ «Ньюкост Менеджменте», ПП «Хімтехнологія».

Разом з тим, в матеріалах адміністративної справи наявна постанова Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про закриття кримінального провадження від 27 жовтня 2016 року.

Так, відповідно до зазначеної постанови під час відпрацювання ТОВ «Ньюкост Менеджменте», ТОВ «Ягуар Груп», ТОВ «СГІ Сузірря», ГОВ «Гермес-Таур», факт фіктивної реєстрації та проведення фінансово-господарських операцій з метою прикриття незаконної діяльності не виявлено.

Також в ході досудового розслідування призначено судову економічну експертизу фінансово-господарської діяльності ТОВ «Вневідомчаохорона». Відповідно до висновків якої підтверджується відображення у складі податкового кредиту з податку на додану вартість сум ПДВ по взаємовідносинам із ТОВ «Ягуар Груп», ТОВ «СП Сузірря» , ТОВ «Гермес-Таур» та ТОВ «Ньюкост Менеджменте» на загальну суму 3 319 062,94 грн. та завищення задекларованого податкового кредиту з податку на додану вартість ТОВ «Вневідомча охорона» () у період з 01 січня 2014 року по 31 травня 2015 року по взаємовідносинам із ТОВ «Ягуар Груп», ТОВ «СП Сузірря», ТОВ «Гермес-Таур», ТОВ «Ньюкост Менеджменте» та як наслідок заниження податкового зобов'язання у зазначений період, що встановлено у акті перевірки №126/08-29-31616053 від 12 жовтня 2015 року складеного ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя та аналітичній довідці №39/08-01-16-00-08/31616053 від 26 квітня 2016 року складеної ГУ ДФС у Запорізькій області документально не підтверджується.

Відповідачем також не надано до суду ані рішень про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (актів тощо), ані інформації про оскарження такого анулювання свідоцтва та результатів такого оскарження щодо ТОВ «Ньюкост Менеджменте», ПП «Хімтехнологія».

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає висновки акту перевірки, на підставі яких прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, необґрунтованим, у зв'язку з чим приходить до висновку про протиправність прийнятих податкових повідомлень-рішень виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 20.1.30 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюванних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов'язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Доказів реалізації відповідачем підпункту 20.1.30 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України щодо визнання недійсними правочинів (договорів), наведених вище, до суду - не надано.

Докази притягнення службових осіб ТОВ «Ньюкост Менеджменте», ПП «Хімтехнологія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона» до кримінальної відповідальності саме щодо взаємовідносин, викладених в Акті перевірки 51/08-29-14-0208/31616053 від 07 липня 2016 року, відповідач до суду не надав.

Крім того, відповідачем не надано до суду доказів відсутності змін в активах Товариства з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона» за його операціями з ТОВ «Ньюкост Менеджменте», ПП «Хімтехнологія».

Позивачем надано до суду документи щодо надання послуг визначених договорами.

Суд звертає увагу на те, що позивач не повинен нести відповідальність за протиправні дії своїх контрагентів при відсутності у нього умислу на вчинення таких дій. Наявність у позивача умислу на вчинення протиправних дій при отриманні товарів/послуг від ТОВ «Ньюкост Менеджменте», ПП «Хімтехнологія» відповідачем - не доведено.

2. Відповідно до статті 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Одним із основних принципів на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно з статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена й у Листах Вищого адміністративного суду України №1936/11/13-11 від 01 листопада 2011 року, №742/11/13-11 від 02 червня 2011 року.

Як зазначено у частині 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Згідно з пунктом 1.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (далі - «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку»), записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів.

Відповідно до пункту 2.1 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Надані позивачем до суду докази, документи у сукупності підтверджують фактичне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона» своїх зобов'язань, реальне здійснення господарських операцій перед контрагентами.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платниками податків вносяться відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Як з'ясовано судом, позивач веде облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань.

З наданих представником позивача пояснень, документів вбачається виконання наданих послуг ТОВ «Ньюкост Менеджменте», ПП «Хімтехнологія», Товариству з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона».

Отже, досліджені судом первинні документи, відомості обліку видачі обладнаннч та фінансової звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів підтверджують здійснення господарських операцій Товариством з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона» з ТОВ «Ньюкост Менеджменте», ПП «Хімтехнологія».

Тобто, документально підтверджено формування Товариством з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона» валових витрат, податкового кредиту з податку на додану вартість по операціям з ТОВ «Ньюкост Менеджменте», ПП «Хімтехнологія» за періоди, оподаткування яких становить предмет спору у справі.

3. Згідно з частинами 1, 2 статті 142 Господарського кодексу України прибуток (доход) суб'єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб'єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань. Склад валового доходу та валових витрат суб'єктів господарювання визначається законодавством. Для цілей оподаткування законом може встановлюватися спеціальний порядок визначення доходу як об'єкта оподаткування.

Доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (підпункт 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Як зазначено у підпункті 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (підпункт 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Як зазначено у підпункті 138.10.3 пункту 138.10 статті138 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), до складу інших витрат включаються: витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: а) витрати на пакувальні матеріали для затарювання товарів на складах готової продукції; б) витрати на ремонт тари; в) оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; г) витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів; ґ) витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; д) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов'язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); е) витрати на транспортування, перевалку і страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; є) витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; ж) витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; з) інші витрати, пов'язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це контролюючому органу та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом із поданням розрахунку податкових зобов'язань за звітний податковий період. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені, знищені або зіпсовані документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження такої заяви до контролюючого органу. Якщо платник податку поновить зазначені документи в наступних податкових періодах, підтверджені витрати включаються до витрат за податковий період, на який припадає таке поновлення.

Відповідачем як під час документальної перевірки, так і при розгляді Акту № 51/08-29-14-0208/31616053 від 07 липня 2016 року (в тому числі заперечень до нього) не надано належної оцінки витратам Товариства з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона», які підтверджуються наявними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахуванню податку, за періоди, оподаткування яких становить предмет спору по справі.

Відповідачем документально не доведено наявність порушень при визначенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона» об'єкту оподаткування податком на прибуток, як то зазначено в Акті перевірки № 51/08-29-14-0208/31616053 від 07 липня 2016 року.

Отже, судом не встановлено порушень позивачем вимог підпункту 14.1.27, підпункту 14.1.36, підпункту 14.1.231. пункту 14.1 статті 14, пункту 138.2 статті 138 підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України за відповідні періоди, оподаткування яких становить предмет спору.

4. Як зазначено у підпункті 14.1.181 пункті 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У пункті 198.2 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як зазначено у пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. […] Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг. У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг. Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Досліджені судом податкові накладні, виписані контрагентами позивача, з урахуванням інших документів, обставин здійснених позивачем операцій надають право Товариству з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона» на формування податкового кредиту.

Відповідачем не надано до суду доказів про те, що контрагентів позивача знято з реєстрації як юридичних осіб або у них анульовано Свідоцтво про реєстрацію платником податку на додану вартість - на день виписки податкових накладних за операціями з Товариством з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона».

Тобто, відповідачем не спростовано, що контрагенти позивача могли виписувати податкові накладні.

У той же час, позивачем надано до суду податкові накладні, виписані його контрагентами та докази товарності операцій (реальності настання наслідків), результатів господарської діяльності вказаних юридичних осіб.

Наведені обставини спростовують факти: завищення податкового кредиту, заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду.

Таким чином, судом не встановлено порушень позивачем вимог пункту 14.1.36 пункту 14.1.181 статті 14 пункту 198.3, статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України за періоди, оподаткування яких становить предмет спору.

З урахуванням зазначеного, досліджених документів, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона» податкового законодавства України, як то зазначено в Акті перевірки 51/08-29-14-0208/31616053 від 07 липня 2016 року.

За відсутності порушень податкового законодавства відсутніми є і підстави до вжиття заходів, передбачених пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України.

Звідси, нарахування податкових зобов'язань, застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій до позивача, зменшення від'ємного значення з податку на додану вартість є необґрунтованим.

З урахуванням приписів частини 3 статті 2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірними і підлягають скасуванню.

Як зазначено у частині 6 статті 19 Господарського кодексу України, органи державної влади і посадові особи зобов'язані здійснювати інспектування та перевірки діяльності суб'єктів господарювання неупереджено, об'єктивно і оперативно, дотримуючись вимог законодавства, поважаючи права і законні інтереси суб'єктів господарювання.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частина 2 статті 71 КАС України).

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона» підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Відповідно до частиною 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №400 та 402 від 26 липня 2016 року.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вневідомча охорона» за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 41 389 (сорок одна тисяча триста вісімдесят дев'ять) гривень 28 копійок.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов