Справа № 336/6143/16-а(2-а/336/303/2016)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2017 рокусправа № 336/6143/16-а(2-а/336/303/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2016 року по справі № 336/6143/16-а (№ 2-а/336/303/2016) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районім. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя (далі - відповідач), в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування пенсії за віком із застосуванням показника заробітної плати (доходу) по Україні, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії;

- зобов'язати відповідача призначити з 19.04.2016 року пенсію за віком, на умовах і в порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії за віком та провести відповідний перерахунок з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо нарахування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити та провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 25.05.2016 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком. з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачу вже була призначена пенсія за нормами Закону № 1058, тому повторне її призначення не видається за можливе. При цьому позивачем подавалась саме заява про переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до ч.3 ст. 45 вказаного Закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя та отримувала пенсію за вислугу років як працівник охорони здоров'я за нормами ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 23.10.2003 року. Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати.

З 19.04.2016 року ОСОБА_1 набула право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

19 квітня 2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах (а.с.17).

25 травня 2016 року ОСОБА_1 також звернулася із заявою довільного зразка про призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням частини другої ст. 40 вказаного Закону із застосуванням показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі економіки України за останні три роки, що передують зверненню за заявою про призначення пенсії за віком (а.с.12).

Листом від 30.05.2016 року № 113/У-1 відповідач повідомив позивача про те, що на підставі заяви позивача від 19.04.2016 року № 766/2491 19.04.2016 року ОСОБА_1 була переведена на інший вид пенсії (з вислуги років на вік) та зазначено про застосування показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії відповідно до ч.3 ст. 45 Закону № 1058 (а.с.13,14).

Визнання протиправною відмови відповідача у перерахунку пенсії за приписами ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за три календарні роки, що передують даті звернення за призначенням пенсії, та зобов'язання вчинити такі дії і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, оскільки пенсія за вислугу років не передбачена Законом № 1058-ІV та не віднесена до видів пенсії, які призначаються згідно цього Закону.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону , із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Водночас, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернулася вперше.

Крім того, після призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 продовжувала працювати та сплачувала у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Вказана правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 29.11.2016 року (справа № 133/476/15-а).

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що позивачем було подано заяву саме про переведення з одного виду пенсії на інший, визнаються колегією суддів безпідставними, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, адже долучена до матеріалів справи копія заяви ОСОБА_1 від 19.04.2016 року не містить жодних зазначень позивачем про здійснення саме переведення, а містить лише посилання на вид пенсії, а саме: «за віком за матеріалами справи», що свідчить про вільне тлумачення на власний розсуд пенсійним органом вимог заяви позивача, що і призвело до помилкового застосування відповідачем до спірних правовідносин приписів ч. 3 ст. 45 Закону № 1058.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу суду першої інстанції, що відповідно до ухвали останнього про відкриття провадження у справі від 20.10.2016 року (а.с. 2) та постанови, що оскаржується, дану адміністративну справу розглянуто в порядку скороченого провадження, що регулюється приписами ст. 183-2 КАС України, яка не передбачає ухвалення вступної та резолютивої частини рішення, яка всупереч зазначеній нормі була постановлена в даній справі (а.с. 22).

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2016 року по справі № 336/6143/16-а (№ 2-а/336/303/2016) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко