Справа № 712/13417/16-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційні скарги ОСОБА_2, Департаменту охорони здоров'я та медичних послуг Черкаської міської ради на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 грудня 2016 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту охорони здоров'я та медичних послуг Черкаської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язати виконати певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 грудня 2016 р. позовні вимоги задоволено частково: визнано незаконною відмову Департаменту охорони здоров'я та медицини послуг Черкаської міської ради у видачі ОСОБА_2 довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям зі всіма складовими заробітної плати з якої призначено пенсію, для її перерахунку з 01.10.2016 року; зобов'язано Департамент охорони здоров'я та медичних послуг Черкаської міської ради видати ОСОБА_2 довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, форма якої затверджена Постановою Правління ПФУ від 04.09.2013 року № 15-1, зі всіма складовими заробітної плати, зокрема премією, на які нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з 01.10.2016 року. В іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням сторони по справі, кожен окремо, звернулися із апеляційними скаргами.

Позивач в своїй апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану постанову в частині відмови позову та постановити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідач, в свою чергу, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову постанову, якою у задоволені позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Департаменту охорони здоров'я та медицини послуг Черкаської міської ради не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається матеріалів справи, 11 жовтня 2010 року позивача було звільнено з посади начальника відділу бухгалтерського обліку, звітності Департаменту охорони здоров'я та медицини послуг Черкаської міської ради.

Пенсія була призначена позивачу як державному службовцю, так як стаж державної служби ОСОБА_2 станом на 11 жовтня 2010 року становить: 10 років 00 місяців 07 днів.

10 листопада 2016 року Департамент охорони здоров'я та медичних послуг Черкаської міської ради відмовив ОСОБА_2 у наданні довідки про перерахунок пенсії, про що свідчить лист № 1087/14-05-01.

Вважаючи дії Департаменту протиправними, позивач звернувся до суду з позовом за захистом охоронюваних законом прав та інтересів.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки до виходу на пенсію позивач працювала в Департаменту охорони здоров'я та медицини послуг Черкаської міської ради, то саме на нього покладено обов'язок видати їй довідку про заробітну плату зі всіма складовими для призначення (перерахунку) пенсії, з яких сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а отже, дії відповідача щодо відмови у видачі позивачці вказаної довідки є протиправними. Що ж стосується вимоги позивача відшкодувати їй витрати на правову допомогу, то в цій частині суд першої інстанції зазначив про відсутність підстав для такого відшкодування.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати. Частиною другою статті 37-1 вказаного Закону визначено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Пунктами 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» в редакції, яка була чинною до 15.12.2015, передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а 5 змінений.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно положень ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Як вже було встановлено позивач працювала на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку, звітності Департаменту охорони здоров'я та медицини послуг Черкаської міської ради.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» затверджено схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів державних податкових інспекцій (додаток №29).

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» приписано міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів необхідно вжити заходів для підвищення з 01.12.2015 розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов'язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Кабінетом Міністрів України на виконання вимог статті 37-1 Закону України «Про державну службу» не були визначені умови та порядок перерахунку пенсій державних службовців. Разом з тим, на переконання судової колегії, відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у такому перерахунку.

Разом з тим, відмова Департамента у видачі довідки із зазначенням складових заробітної плати державного службовця унеможливлює реалізацію позивачем свого права на звернення до органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року №15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах №2а-8893/12/2670, №2а-4753/09/2670» затверджено форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм було призначено (перераховано) пенсію.

За таких обставин, враховуючи, що на момент виникнення спірних правовідносин нормативно врегульовано питання видачі відповідної довідки із зазначенням всіх складових заробітної плати державного службовця, суд першої інстанції, з посиланням на приписи ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якими визначено складові заробітної плати, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у позивача права на отримання довідки з усіма складовими заробітної плати державного службовця, на посаді якого останній працював до виходу на пенсію.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що до повноважень відповідача взагалі не входить питання надання правової оцінки наявності чи відсутності у позивача права на перерахунок пенсії державного службовця, у зв'язку з чим доводи апелянта на неврахування судом відсутності у позивача права на проведення перерахунку пенсії є безпідставними. Компетенцією щодо вирішення питання про проведення перерахунку пенсії державного службовця наділені органи Пенсійного фонду України.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

При цьому, статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об'ємів робіт, їх кількості та видів.

Окрім того, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

З урахуванням наявного у справі договору про юридичних послуг, акта виконаних робіт та квитанції про оплату послуг, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у відшкодування позивачу витрат на правову допомогу у розмірі 500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, в свою чергу, не спростував доводи позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Апеляційну скаргу Департаменту охорони здоров'я та медичних послуг Черкаської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 грудня 2016 р. - скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати незаконною відмову Департаменту охорони здоров'я та медицини послуг Черкаської міської ради у видачі ОСОБА_2 довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям зі всіма складовими заробітної плати з якої призначено пенсію, для її перерахунку з 01.10.2016 року.

Зобов'язати Департамент охорони здоров'я та медичних послуг Черкаської міської ради видати ОСОБА_2 довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, форма якої затверджена Постановою Правління ПФУ від 04.09.2013 року № 15-1, зі всіма складовими заробітної плати, зокрема премією, на які нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з 01.10.2016 року.

Стягнути з Департаменту охорони здоров'я та медичних послуг Черкаської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) понесені нею витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги у розмірі 500,00 грн. (п'ятсот).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 28.03.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.