Справа № 815/1406/17
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2017-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1406/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Станкова О.Ф.

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю);

від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Адвокатська компанія «Редут» до Одеського обласного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування Наказу від 27.07.2016 року №175, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Адвокатська компанія «Редут» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеського обласного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування Наказу від 27.07.2016 року №175 про відміну рішення про продовження терміну дії дозволу на застосування праці громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 для роботи на посаді юриста ПП «Адвокатська компанія «Редут» та про відмову у дії зазначеного дозволу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуваний Наказ прийнято відповідачем всупереч вимогам законодавства, оскільки діючий дозвіл може бути лише анульований, підстави для відмови у продовженні дії дозволу на застосування праці іноземців та для анулювання дозволу різні, як і їх наслідки, проте ООЦЗ обєднав п.24 та п.25 Порядку видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 травня 2013 р. № 437, при цьому порушивши строки прийняття відповідного рішення, оскільки спірний наказ прийнято через 5 місяців після видання рішення про продовження дії дозволу від 23.02.2016 року, без повідомлення позивача про прийняття такого рішення. Позивач вважає, що фактично мало місце анулювання дозволу на застосування праці іноземної особи, яке повинно здійснюватись на підставі п.25 вказаного Порядку, а тому прийняте відповідачем рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, письмових поясненнях на заперечення відповідача (а.с.62-65) та поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Представник відповідача Одеського обласного центру зайнятості в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на обставини, викладені у запереченнях на адміністративний позов (а.с. 26-29) та зазначив, що 17.02.2016 року позивачем відповідно до Порядку №437 подано заяву та супровідні документи щодо продовження дії дозволу від 18.03.2015 року №49/1.1 на застосування праці громадянки ОСОБА_4 ОСОБА_5 на посаді юриста, при цьому ПП «АК «Редут» не було повідомлено відповідача про наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску у позивача. Так, в межах терміну відведеного для прийняття рішення за заявою позивача, ООЦЗ направлено інформаційний запит від 19.02.2016 року до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області щодо наявності заборгованості у позивача зі сплати єдиного внеску з вимогою надати відповідь у стислий термін, але у відведений час для розгляду заяви роботодавця інформація від податкового органу не надійшла, у звязку з чим 23.02.2016 року відповідачем прийнято рішення на підставі Порядку №43, оформлене наказом ООЦЗ від 23.02.2016 року №36, зокрема, п.2.1 якого продовжено дію дозволу від 18.03.2015 року №49/1.1 на застосування праці громадянки ОСОБА_4 ОСОБА_5 на посаді юриста ПП «АК «Редут», про що повідомлено позивача. В подальшому, 15.07.2016 року на адресу відповідача надійшла відповідь від ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, відповідно до якої відповідача повідомлено про наявність заборгованості у позивача зі сплати єдиного внеску станом на 23.02.2016 року у сумі 784,37 грн. Відповідач зазначає, що оскільки рішення про продовження дії дозволу було неправильним та суперечило п.24 Порядку №437, Одеським обласним центром зайнятості прийнято нове рішення у вигляді наказу від 27.07.2016 року №178 про скасування п.п.2.1 наказу №36 щодо продовження дії дозволу на застосування праці іноземця. З метою повідомлення позивача відповідачем направлено на адресу ПП «АК «Редут» лист від 27.07.2016 року №2876/33/11, яке з невідомих причин повернуто на адресу позивача. Відповідач вважає доводи позивача щодо незастосування п.25 Порядку №437 недоречними, оскільки в даному випадку анулювання дозволу не здійснювалось, а лише скасовувалось прийняте рішення в порядку його перегляду, як таке, що суперечить чинному законодавству, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступні факти та обставини.

З матеріалів справи вбачається, що у Приватному підприємстві «Адвокатська компанія «Редут» працевлаштовано іноземця: громадянку ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 на посаді юриста на підставі Дозволу на застосування праці іноземця № 003377 від 18.03.2015 року, дійсного до 17.03.2016 року, виданого відповідно до Наказу Одеського обласного центру зайнятості №49 від 18.03.2015 року (а.с.8-9).

Приватне підприємство «Адвокатська компанія «Редут» 17.02.2016 року звернулось до Одеського обласного центру зайнятості із заявою встановленої форми та пакетом документів для продовження дії дозволу громадянці ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 (а.с.88-90).

До заяви від 17.02.2016 року позивачем додано дві кольорові фотокартки ОСОБА_5 та довідку МВС України (бланк серії РЕХ № 1534223) за № 64-09022016/65210, в якій зазначено, що станом на 15.02.2016 року громадянка ОСОБА_6 ОСОБА_4 ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувалась (а.с.90).

19.02.2016 року відповідачем складено та направлено запит до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області №688/33/11 щодо надання інформації про наявність або відсутність заборгованості у позивача зі сплати єдиного внеску з вимогою надати відповідь у стислий термін (а.с.87).

Відповідно до Порядку видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 травня 2013 р. № 437, на підставі поданих заяв і документів роботодавців, Одеським обласним центром зайнятості прийнято Наказ від 23.02.2016 року №36 «Про видачу, продовження дії та відмову у видачі дозволів на застосування праці іноземців, п.п.2.1 якого продовжено дію дозволу на застосування праці строком на один рік згідно п.п.9, 18 Порядку, громадянки ОСОБА_4 ОСОБА_5 на посаді юриста ПП «Адвокатська компанія «Редут» (а.с.85-86).

Листом від 23.02.2016 року. № 705/33/11 Одеський обласний центр зайнятості повідомляв позивача про прийняте рішення засобами поштового звязку, однак відправлення було повернуто на адресу відповідача (а.с.82-83).

15.07.2016 року від ДПІ у Приморському районі м. Одеси за вих. №6031/10/15-53-1700 від 14.07.2016 року надійшла відповідь на запит, відповідно до якої повідомлено про наявність у позивача станом на 23.02.20165 року заборгованості у сумі 784,37 грн. (а.с.42).

Поряд з цим, також 15.07.2016 року на адресу відповідача від ДПІ у Приморському районі м. Одеси за вих.№15560/0/15-53-13-04 від 13.07.2016 року надійшла відповідь на запит від 29.06.2016 року №15006/10 (до суду не надано) щодо наявності заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у ПП «АК «Редут», відповідно до якої станом на 23.02.2016 року у позивача рахується недоїмка по вказаному платежу у сумі 784,37 грн. та фінансова санкція і пеня у сумі 3228,28 грн. (а.с.41, 68).

При цьому, відповідачем не наведено підстав складання такого запиту 29.06.2016 року №15006/10.

27.07.2016 року, у звязку з надходженням листа ДПІ у Приморському районі м. Одеси за вих.№15560/0/15-53-13-04 від 13.07.2016 року з інформацією про наявність у позивача заборгованості по сплаті єдиного внеску станом на 23.02.2016 року, Наказом ООЦЗ №175 відмінено прийняте рішення (п.п.2.1 наказу №36 від 23.02.2016 року) щодо продовження дії дозволу №49/1.1 від 18.03.2015 року на застосування праці громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 для роботи на посаді юриста ПП «АК «Редут» та відмовлено у продовженні дії дозволу на застосування праці зазначеної іноземки згідно абз.4 п.24 Порядку №437 (а.с.15-15з/б) та п.2.1 визначено відділу з питань посередництва у сфері зайнятості протягом двох робочих днів підготувати та направити електронною поштою лист з інформацією про прийняте рішення роботодавцю.

Однак, відповідачем складено та направлено відповідний лист від 28.07.2016 року №2876/33/11 на адресу позивача поштою (а.с.35-36) та лише 27.02.2017 року на підставі адвокатського запиту від 27.02.2017 року ОСОБА_5 отримала вказаний лист-повідомлення (а.с.12, 35), про що свідчить відповідний підпис останньої.

Не погоджуючись з наведеними діями відповідача щодо відміни прийнятого рішення - п.п.2.1 наказу №36 від 23.02.2016 року щодо продовження дії дозволу №49/1.1 від 18.03.2015 року на застосування праці громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 для роботи на посаді юриста ПП «АК «Редут» та відмови у продовженні дії дозволу на застосування праці зазначеної іноземки, вважаючи їх незаконними, а прийнятий наказ протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначено Законом України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI (далі - Закон № 5067-VI).

У відповідності до частин 1, 3 статті 42 Закону № 5067-VI, підприємства, установи та організації мають право на застосування праці іноземців та осіб без громадянства на території України на підставі дозволу, що видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на строк до одного року, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Порядок видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства і розмір плати за видачу дозволу, яка зараховується до бюджету Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, визначаються Кабінетом Міністрів України. Для осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, плата за видачу дозволу не справляється.

Процедуру видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства визначено Порядком видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 травня 2013 р. № 437 (далі - Порядок №437, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, пунктом 2 Порядку №437 встановлено, зокрема, що територіальні органи Державної служби зайнятості в Автономній ОСОБА_3 Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) видають за місцезнаходженням підприємства, установи, організації (далі - роботодавець) дозволи на застосування на конкретних посадах праці:

іноземців чи осіб без громадянства за умови, що в Україні (регіоні) відсутні кваліфіковані працівники, спроможні виконувати відповідний вид роботи;

іноземців чи осіб без громадянства за умови достатнього обґрунтування доцільності застосування їх праці, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України;

іноземців, які направлені закордонним роботодавцем в Україну для виконання певного обсягу робіт (послуг) на підставі договорів (контрактів), укладених між вітчизняним та іноземним суб'єктом господарювання, за умови, що чисельність кваліфікованих іноземців, які залучаються в рамках таких договорів (контрактів), не перевищує половини загальної чисельності осіб, що працюватимуть на умовах договорів (контрактів);

іноземців, які відповідно до графіка специфічних зобов'язань у секторі послуг Протоколу про вступ України до СОТ (стаття II Генеральної угоди про торгівлю послугами) належать до категорії "внутрішньокорпоративні цесіонарії";

іноземців чи осіб без громадянства, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, Приватному підприємству «Адвокатська компанія «Редут» надано Дозвіл на застосування праці іноземця № 003377 від 18.03.2015 року, дійсного до 17.03.2016 року, виданого відповідно до Наказу Одеського обласного центру зайнятості №49 від 18.03.2015 року (а.с.8-9), на застосування праці іноземця громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 на посаді юриста.

Згідно з пунктом 9 Порядку №437, для продовження дії дозволу роботодавець подає територіальному органові не пізніше ніж за 20 календарних днів до закінчення дії дозволу:

заяву згідно з додатком до цього Порядку;

дві кольорові фотокартки іноземця чи особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;

довідку МВС про те, що іноземець чи особа без громадянства, які на момент оформлення дозволу перебувають на території України, не відбувають покарання за скоєння злочину та стосовно них не здійснюється кримінальне провадження.

Інші документи, визначені в цьому Порядку, подаються у разі внесення до них змін.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що перелік необхідних документів для продовження дії дозволу є вичерпним.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем 17.02.2016 року подано до Одеського обласного центру зайнятості Заяву встановленої форми з пакетом документів для продовження дії дозволу громадянці ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем виконано вимоги законодавства при поданні заяви та пакету документів для отримання продовження дії дозволу вказаній громадянці.

Листом від 23.02.2016 року № 705/33/11 ООЦЗ повідомив позивача, що відповідно до Наказу відповідача від 23.02.2016 року № 36 прийнято рішення про продовження дії дозволу на застосування праці іноземця, та зазначено про необхідність своєчасного надання документів, визначених п.п.27-29 Порядку№437 до ООЦЗ та відповідних органів (а.с.11).

В подальшому, 15.07.2016 року на адресу відповідача надійшла відповідь від ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, відповідно до якої відповідача повідомлено про наявність заборгованості у позивача зі сплати єдиного внеску станом на 23.02.2016 року у сумі 784,37 грн., на підставі якої 27.07.2016 року, Наказом Одеського обласного центру зайнятості №175 відмінено прийняте рішення (п.п.2.1 наказу №36 від 23.02.2016 року) щодо продовження дії дозволу №49/1.1 від 18.03.2015 року на застосування праці громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 для роботи на посаді юриста ПП «АК «Редут» та відмовлено у продовженні дії дозволу на застосування праці зазначеної іноземки згідно абз.4 п.24 Порядку №437 (а.с.15-15з/б).

В судовому засіданні представник позивача посилався на ненадання позивачем вказаної інформації про наявність заборгованості, що призвело до видання незаконного наказу про продовження дії дозволу.

Так, згідно п.п. 11 Порядку №437, посадовим особам територіального органу забороняється вимагати від роботодавців документи, не передбачені цим Порядком.

Відповідно до п.п.13 Порядку №437, територіальний орган протягом семи робочих днів з дня реєстрації документів приймає рішення щодо видачі, відмови у видачі, продовження дії, відмови у продовженні дії або анулювання дозволу.

Рішення оформлюється наказом територіального органу та не пізніше ніж протягом двох робочих днів з дня його прийняття надсилається роботодавцю поштою з повідомленням про вручення та електронною поштою із зазначенням платіжних реквізитів для здійснення плати за видачу дозволу і розміщується на офіційному веб-сайті територіального органу із зазначенням таких платіжних реквізитів.

У відповідності до пункту 24 Порядку №437, територіальний орган приймає рішення про відмову у видачі, продовженні дії дозволу у разі, зокрема, наявності, за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, заборгованості роботодавця із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Судом встановлено, що станом на 23.02.2016 року у відповідача була відсутня інформація щодо наявності або відсутності у ПП «АК «Редут» заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та, незважаючи на відсутність відповіді на запит, надісланий до ДПІ у Приморському районі м. Одеси для отримання такої інформації, відповідачем прийнято відповідне рішення про продовження дії дозволу на застосування праці іноземця (а.с.11).

При цьому, позивачем надано відповідачу всі необхідні документи для продовження дії дозволу, перелік яких є вичерпним, а отже, бездіяльність субєкта владних повноважень щодо надання відповідної інформації та/або щодо отримання такої інформації відповідачем, не може слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у продовженні дії дозволу на застосування праці іноземця, оскільки обовязок щодо збирання та обробки такої інформації покладено саме на відповідача.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час розгляду справи представником іідповідача не було надано суду переконливих доказів в підтвердження неможливості отримання інформації від ДПІ у Приморському районі у строки, встановлені для прийняття рішення щодо продовження дії дозволу.

При цьому, суд зауважує, що саме на відповідача законодавцем покладено обовязок здійснення комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для прийняття відповідних рішень.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відміна наказу відповідачем відбулась з порушенням субєктом владних повноважень вимог закону, без належних на то підстав, та виходячи із документів, отриманих поза межами встановленого строку для прийняття відповідного рішення, а тому, відповідач діяв з порушенням вимог діючого законодавства, внаслідок чого Наказ №175 від 27.07.2016 року є незаконним та підлягає скасуванню.

Рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009 у справі № 1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), встановлено, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Адвокатська компанія «Редут» до Одеського обласного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування Наказу від 27.07.2016 року №175 - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Одеського обласного центру зайнятості від 27.07.2016 року №175 «Про відміну рішення про продовження дії дозволу на застосування праці іноземця» .

Стягнути з Одеського обласного центру зайнятості () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Адвокатська компанія «Редут» () суму сплаченого судового збору у розмірі 1600 /одна тисяча шістсот/ грн. 00 коп.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 07.04.2017 року.

Суддя П.П.Марин

.