Справа № 527/2279/16-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 р.Справа № 527/2279/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області на постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 06.02.2017р. по справі № 527/2279/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач-ОСОБА_1, звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії по інвалідності у відповідності до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, а саме: встановлення 2 групи інвалідності;

-зобов'язати відповідача призначити їй пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року в редакції , що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, а саме встановлення 2 групи інвалідності у розмірі 70 % суми заробітної плати з якої було сплачено єдиний внесок на загальнобов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року з страхові внески на загальнобов'язкове державне соціальне страхування з урахуванням всіх складових заробітної плати, в тому числі надбавки за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати, які позивач отримувала за період роботи на посаді державного службовця та на які нараховувались страхові внески, з дати наступної за датою звільнення з займаної посади державного службовця, тобто з 04.02.2017 року.

Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 06.02.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності у відповідності до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року в редакції станом на 26.10.2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, в редакції станом на 26.10.2014 року, у розмірі 70 % суми заробітної плати з якої було сплачено єдиний внесок на загальнобов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнобов'язкове державне соціальне страхування з 04.02.2017 року.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

Відповідно ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що відповідач оскаржує постанову суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, в межах розгляду даної апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 28.03.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в Глобинському районі Полтавської області та з 23 січня 2013 року , маючи стаж 23 роки 9 місяців 4 дні, їй була призначена пенсія за віком відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

04.12.2014 року згідно довідки МСЕК серії АВ №.0188993 від 09.12.2014 року ОСОБА_1 було визнано інвалідом II групи загального захворювання та встановлено групу інвалідності терміном на 3 роки по 31.12.2017 року.

З 03.04.2015 року ОСОБА_1 було переведено на пенсію по інвалідності, як інваліда II групи загального захворювання.

Маючи статус інваліда 2 групи, позивач продовжувала працювати на державній службі.

01.11.2016 року позивач письмово звернулась до УПФУ з заявою про переведення її з пенсії по інвалідності як інваліда 2-ї групи, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності державного службовця у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ.

Листом №15/К-02 від 02.11.2016 року управління ПФУ в Глобинському районі відмовило у задоволенні вказаної заяви.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, в редакції станом на 26.10.2014 року, у розмірі 70 % суми заробітної плати з якої було сплачено єдиний внесок на загальнобов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнобов'язкове державне соціальне страхування з 04.02.2017 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що на час звернення до суду з вказаним позовом(04.11.2016 року), ОСОБА_1 була віднесена до категорії посад державної служби та мала стаж державної служби 14 років 5 місяців.

Наказом №47 від 03.02.2017 року позивача звільнено з посади першого заступника начальника УПФУ в Глобинському райні Полтавської області у зв'язку із скороченням посади на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону від 16.12.1993 № 1166-VII.

Водночас, з 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII. Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 90 та пунктом 10-12 Прикінцевих положень цього закону.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали па посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 6 вищезазначеної статті передбачено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів 1 або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року встановлено, що стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, беручи до уваги п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року, зважаючи на те, що стаж державної служби позивача становить більш ніж 10 років, вона має ІІ групу інвалідності, яку було встановлено під час перебування останньої на державній службі, позивач має право на отримання пенсії по інвалідності в розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Крім того, 14.09.2016 року постановою Кабінету Міністрів України № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" був затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, який регламентує, в тому числі, порядок призначення пенсій державним службовцям.

Відповідно до п.п.1,2 цього Порядку пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 р. N 889-VIII "Про державну службу" на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. N 3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. N 889-VIII "Про державну службу": мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

На час набрання чинності Закону України «Про державну службу» №889-УІІІ від 10.12.2015 року позивач працювала на посаді державного службовця.

Крім того, згідно Виписки з акту огляду МСЕК серії АВ №018993 позивач є інвалід 2 групи, терміном дії - 01.01.2018 року.

Згідно ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За приписами п.1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а вразі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Таким чином, колегія суддів підтверджує висновки суду першої інстанції про наявність у позивача права на призначення пенсії по інвалідності у відповідності ст.37 Закону України «Про державну службу» №1166-VII.

Згідно п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального права, які передбачені ст.ст.201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 06.02.2017р. по справі № 527/2279/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Ральченко І.М. Бершов Г.Є.
Повний текст ухвали виготовлений 03.03.2017 р.