Справа № 465/5337/16-а
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

06.02.2017 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі

головуючої - судді Мигаль Г.П.,

при секретарі: Максимович М.М.,

за участю:

представник позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 патрульної поліції у м.Львові про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 патрульної поліції у м.Львові про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 029911, винесеної 20 серпня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4М за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що інспектором 3 батальйону 1 роти УПП у м. Львові лейтенантом поліції ОСОБА_5 20 серпня 2016 року винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 029911, якою позивача, ОСОБА_2, незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що позивач 20 вересня 2016 року о 12 год. 35 хв., на об'їзній дорозі м. Львова, не виконав вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.18 дод.2, а саме зі смуги рух, в котрій дозволено лише праворуч проїхав прямо. Вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, оскільки винесена без повного з'ясування обставин справи і з грубими порушеннями норм чинного в Україні законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові, просить позов задоволити.

Представник відповідача - ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Львові ДПП НП України в судове засідання не зявився, надіслав заперечення на позов, просить у задоволенні позову відмовити. За наведених обставин, суд вважає за можливе справу розглядати у його відсутності, відповідно до ст.128 КАСУ.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від «06» березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України встановлює презумпцію невинуватості, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.24 Постанови пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд встановив, що відповідно до постанови серія ЕАА № 029911, на позивача ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КпАП України, а саме за те, що 20 вересня 2016 року о 12 год. 35 хв. на об'їзній дорозіу м. Львова ОСОБА_2 не виконав вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.18 дод.2, а саме зі смуги руху, в котрій дозволено лише праворуч, проїхав прямо.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Львові ДПП НП України на підтвердження порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху України долучено до матеріалів справи диск з відеозаписом, однак з даного відеозапису не вбачається в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, зафіксовано лише факт зупинення автомобіля ОСОБА_2 на узбіччі.

Відповідачем суду не надано жодних доказів у підтвердження правомірності прийнятого рішення та скоєнння зазначеного правопорушення ОСОБА_2

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких грунтується висновок про вчинення правопорушення.

Закриття провадження у справі про адміністрпативне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст.221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають.

За наведених обставин, суд вважає , що позов підставний та підлягає до часткового задоволення, а постанова про накладення адміністративного стягнення-до скасування.

Керуючись ст.ст. 7-14,128,158-163,167,171-2 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задоволити частково.

Постанову серії ЕАА № 029911 від 20.08.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 (двісті п'ядесят пять) гривень - скасувати.

В реші позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м.Львова на протязі 10-ти днів з дня її проголошення.

Суддя Мигаль Г.П.