Справа № 495/5163/13-а
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 495/5163/13-а

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції: Заверюха В.О.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Білгород - Дністровському та Білгород -Дністровському районі Одеської області (нині - Білгород-Дністровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області) про визнання протиправною відмову у перерахунку грошового утримання, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

03.07.2013р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Білгород - Дністровському та Білгород -Дністровському районі Одеської області (нині - Білгород-Дністровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області) про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку розміру довічного грошового утримання; зобов'язання здійснити їй перерахунок щомісячного довічного утримання з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року у розмірі 80% заробітної плати працюючого судді - 15451грн. та з 01.01.2013 року у розмірі 80% заробітної плати працюючого судді - 20646грн.; зобов'язання виплатити на її користь недоплачене довічне грошове утримання судді у відставці за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року в розмірі 65568грн. і з 01.01.2013 року по 01.07.2013 року в розмірі 57720грн.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.12.2016 року позов задоволений.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом першої інстанції вимог законодавства, внаслідок чого просить постанову суду скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно із п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання, належним чином повідомлені про розгляд справи, не прибули сторони, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці, що підтвердиться копією Постанови Верховної Ради України № 3544-VI від 16.06.2011 року "Про звільнення суддів", зі стажем роботи 35 років. /а.с.9-10/

Позивач з 03 серпня 2011 року перебуває на обліку в УПФУ, розмір грошового утримання станом на 03.08.2011р. складає 6896,09грн. (90% від окладу судді 7662,32грн.). /а.с.81/

Відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України від 01.02.2012р., заробітна плата ОСОБА_1, яка враховується при перерахунку довічного грошового утримання складає 15451,20грн., в тому числі: посадовий оклад 8584грн., надбавка за вислугу років (80%) - 6867,20грн. /а.с.5,83/

Відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України від 25.06.2013р., заробітна плата ОСОБА_1, яка враховується при перерахунку довічного грошового утримання складає 20646грн., в тому числі: посадовий оклад 11470грн., надбавка за вислугу років (80%) - 9176грн. /а.с.6/

12.03.2013 року та 19.06.2013 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявами про перерахунок раніше призначеного довічного грошового утримання судді, що підтверджується заявами. /а.с.85,86,88/

Рішеннями від 19.03.2013 року №3 та 27.06.2013 року №8 відповідач відмовив позивачу у перерахунку довічного грошового утримання, оскільки Закон України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає перерахунок щомісячного довічного грошового утримання лише діючим суддям Конституційного Суду Україна. Судді інших юрисдикцій права на перерахунок довічного грошового утримання, не зважаючи на зміну суми заробітної плати діючих суддів, не мають. /а.с.8, 87/

Разом з тим, частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Відповідно до пункту 8 частини четвертої статті 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (частина шоста статті 47).

На підставі статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-XII), чинної на час відставки ОСОБА_1, їй призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді. /а.с.81/

За правилами частини четвертої зазначеної статті Закону України «Про статус суддів» судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

Наведене правило було закріплене і у статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з частиною третьою якої у редакції, чинній до 1 жовтня 2011 року, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання

01 січня 2012 року введено в дію статтю 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якою по-новому врегульовано питання, пов'язані із суддівською винагородою.

Частиною третьою статті 138 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (набрав чинності з 1 жовтня 2011 року; далі - Закон № 3668-VI), чинною на час виникнення спірних відносин, передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

У частині п'ятій вказаної норми Закону визначено, що виплата щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до цієї статті, на період роботи на посадах, які дають право на його призначення або право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», припиняється. На цей період призначається і виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Довічне грошове утримання суддям виплачується органами ПФУ за рахунок коштів Державного бюджету України.

Разом з тим, Конституційний Суд України Рішенням від 03 червня 2013 року №3-рп/2013 частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Законом України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону № 3668-VI визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

У зазначеному Рішенні Конституційний Суд України вказав на те, що Законом № 3668-VI змінено визначений Законом України «Про судоустрій і статус суддів» порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання, внаслідок чого зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів. Залишивши незмінним зміст права на щомісячне довічне грошове утримання суддів, Закон №3668-VI звузив обсяг цього права, встановивши обмежену базу для нарахування суддям щомісячного довічного грошового утримання і його максимальний розмір, та скасував право суддів на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру, чим знизив і досягнутий рівень гарантій незалежності суддів, що не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів.

Ухвалюючи зазначене Рішення, Конституційний Суд України врахував попередні позиції стосовно гарантій незалежності суддів, викладені ним у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, які полягають у тому, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Таким чином, з моменту ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції до змін, внесених Законом № 3668-VI: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції всупереч висновку, викладеному в абзаці третьому пункту 8 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013, неправильно застосував частину третю статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції до змін, внесених Законом № 3668-VI, позбавивши тим самим позивача права на збільшення на 10 відсотків розміру довічного грошового утримання з 03.06.2013 року.

Відповідно до ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду.

Статтею 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв'язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

Отже, на думку судової колегії, у позивача виникло право на перерахунок довічного грошового утримання з дня звернення до управління ПФУ з відповідною заявою від 12.03.2013р., та у зв'язку з обмеженням виплати нормами закону, виплата може бути здійснена за 12 місяців до дня звернення позивача до органу ПФУ за перерахунком довічного утримання, а саме з 12.03.2012 року. /а.с.20-21/

Слід також зазначити, що відповідно до повноважень суду визначених Законом, суд не може підміняти пенсійний орган, та визначати суми грошових коштів, які підлягають виплаті особам.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

На підставі викладеного, постанова суду першої інстанції в порядку ст. 202 КАС України підлягає скасуванню, з прийняттям нової про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Білгород-Дністровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області задовольнити частково, постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 грудня 2016 скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою визнати протиправними відмови управління Пенсійного фонду України в м. Білгород - Дністровському та Білгород -Дністровському районі Одеської області у перерахунку розміру довічного грошового утримання ОСОБА_1.

Зобов'язати Білгород-Дністровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання ОСОБА_1 за період з 12.03.2012р. по 31.12.2012р. в розмірі 80% від заробітної плати працюючого судді у сумі 15451грн.; за період з 01.01.2013р. по 02.06.2013р. в розмірі 80% від заробітної плати працюючого судді у сумі 20646грн.; з 03.06.2013 року в розмірі 90% від заробітної плати працюючого судді у сумі 20646грн., без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія