Справа № 750/691/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/691/17 Головуючий у 1-й інстанції: Карапута Л.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Скаленку Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Федченка Вадима Сергійовича на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.02.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Федченко Вадима Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову серії ДР № 158162 від 14.01.2017 у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Федченком Вадимом Сергійовичем про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.02.2017 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеною вище постановою відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до складеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 158162 від 14.01.2017 ОСОБА_3 о 12 год. 25 хв., в м. Чернігові по проспекту Перемоги, буд. 84, керував транспортним засобом ЗАЗ DAEWOO LANOS д.з. НОМЕР_1 та здійснив зупинку в зоні знаку п. 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив розділ 3.3 д.з. 3.34 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, з порушенням норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а тому й звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови в цілому, а тому суд першої інстанції вважає, що позов підлягає задоволенню, а постанова у справі про адміністративне правопорушення скасуванню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржувана постанова інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Федченка Вадима Сергійовича є законною та обґрунтованою, прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод

Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306 (з урахуванням змін), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 статті 122, статті 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 статті 258 КУпАП).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що інспектор управління патрульної поліції не зобов'язаний складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З досліджених колегією суддів матеріалів справи вбачається, що постановою про адміністративне правопорушення серії ДР №158162 від 14.01.2017, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255, 00 грн.

У вказаній постанові встановлено, що ОСОБА_3, о 12 год. 25 хв., в м. Чернігові по проспекту Перемоги, буд. 84, керував транспортним засобом ЗАЗ DAEWOO LANOS д.з. НОМЕР_1 та здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 (зупинку заборонено).

Колегія суддів зазначає, що вказані обставини підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом подій, які мали місце під час здійснення зупинки транспортного засобу ОСОБА_3 в зоні дії дорожнього знаку 3.34 (зупинка заборонена).

Відповідно до статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_3 не заперечував факту зупинення ним свого автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 3.34 (зупинку заборонено) та не заперечував факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також, з відеозапису вбачається, що позивач жодного разу не повідомив інспектору патрульної поліції про те, що йому стало погано, навпаки відеозаписом зафіксовано, що з поведінки позивача не вбачається, що він перебував в стані серцевого нападу, як це було зазначено судом першої інстанції.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції дружина позивача ОСОБА_4 надала суду пояснення, згідно з якими, її чоловік був змушений зупинитися через серцевий напад та після зупинки автомобіля вона вийшла до аптеки за ліками, однак, колегія суддів не бере до увагу вказані пояснення, оскільки ОСОБА_3, як це зафіксовано відеозаписом, такої допомоги не потребував та зазначив, що здійснив зупинку на хвилинку, щоб дружина пішла до аптеки і зараз вони поїдуть з місця вчинення даного правопорушення.

Більше того, до суду першої інстанції на підтвердження пояснень ОСОБА_4 не долучено чеки з аптеки, які б дійсно підтвердили придбання ліків саме від серцевого нападу.

Також, колегія суддів вважає, що посилання суду першої інстанції на те, що відеозапис не містить відомостей, з яких вбачалось би, що інспектором роз'яснювались права позивача не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки жодним нормативно-правовим актом не передбачено саме фіксування на відеозасіб роз'яснення прав і обов'язків та достатньо документування самого факту вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, постанова у справі про адміністративне правопорушення містить особистий підпис про роз'яснення ОСОБА_3 його прав і обов'язків, передбачених ст. 268 КУпАП.

З огляду на наявні у матеріалах справи документи, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відсутність належних доказів, наданих позивачем на спростування цього факту, колегія суддів вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт надав до суду докази, що підтверджують правомірність вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив скасувати її та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Федченка Вадима Сергійовича задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.02.2017 - скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Федченко Вадима Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.