Справа № 2-а/497/10/1119
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2017 рокусправа № 2-а/497/10/1119

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу департаменту соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації

на постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2010 року

у справі №2-а/497/10/1119

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та соціального захисту населення Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Головного управління праці та соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації

про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2010 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом управління праці та соціального захисту населення Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Головного управління праці та соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації в якому просив, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, поданої у серпні 2010 року та прийнятої судом, зобов'язати нарахувати та виплатити суму недоплаченої одноразової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2009-2010 роки.

Постановою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2010 року позовні вимоги задоволено, зобов'язано Головне управління праці та соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації та управління праці та соціального захисту населення Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги за 2009-2010 роки відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням раніше виплачених сум допомоги.

Не погодившись з постановою суду, департамент соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 та відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня має право на одержання разової грошової допомоги.

Позивач отримав разову грошову допомогу до 5 травня в квітні 2009 року в розмірі 340 грн., у квітні 2010 року в розмірі 380 грн.

Вважаючи неправомірними дії відповідачів щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня в меншому розмірі ніж передбачено статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач звернувся до суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Розділом ІІІ якого визначені пільги для інвалідів війни та гарантії їх соціального захисту.

Судом установлено, що на момент виплати позивачу грошової допомоги у 2009 та 2010 роках розміри виплат щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій встановлені статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції, відновленій згідно Рішення Конституційного Суду України № 10рп/2008 від 22 травня 2008 року, а саме: щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Зазначена редакція статті та не зупинялась і не змінювалася, зокрема, Законами України «Про Державний бюджет України» на відповідний 2009-2010 роки.

Чинним на час виникнення спірних відносин законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до статей 17, 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, а виплата разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, відповідно до статті 17-1 даного Закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Посилання департаменту соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації на те, що виплата щорічної разової допомоги до 5-го травня повинна здійснюватися на підставі відповідних постанов Кабінету Міністрів України не приймаються до уваги, оскільки Кабінету Міністрів України не надавалося право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Вихідним критерієм обчислення разової грошової допомоги до 5 травня виступає мінімальна пенсія за віком. Як зазначалося вище, мінімальний розмір пенсії за віком, згідно частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм встановлення мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір відсутні.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що положення статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» якою визначено, що вказаний розмір мінімальної пенсії за віком застосовується виключно до пенсій, що призначаються на умовах цього Закону, не може слугувати перешкодою для застосування даної величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого цією частиною мінімального розміру пенсії за віком.

З аналізу зазначених норм законодавства України (чинних на час виникнення спірних правовідносин) можна дійти висновку, що оскільки вихідним критерієм для визначення розміру разової грошової допомоги до 5 травня виступає мінімальна пенсія за віком, то положення законів України про державний бюджет на відповідний рік та постанов Кабінету Міністрів України - не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що позивач має право на отримання допомоги до 5-го травня у 2009 та 2010 роках у розмірі, визначеному частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а розмір цієї допомоги повинен визначатися з урахуванням приписів частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відсутність бюджетного фінансування не може бути тією обставиною, яка виключає відповідальність суб'єкта владних повноважень перед особою.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 195, 197, 200, 205, 206, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу департаменту соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації - залишити без задоволення.

Постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим