Справа № 653/12/17
Суддя: Шарко Н. А.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 653/12/17
Провадження № 2-а/653/23/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 березня 2017 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шарко Н.А.,

секретаря Тимашової Т.А.,

за участю позивача ОСОБА_1, та її представника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Генічеську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Генічеської міської ради про визнання незаконним та скасування пункту рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Генічеської міської ради, в якому просила визнати протиправним пункт перший рішення Генічеської міської ради № 263 від 31 жовтня 2016 року «Про відмови», у частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,0450 га по вулиці Дмитра Кривоноса, 49, у м. Генічеську; зобовязати Генічеську міську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,0450 га по вулиці Дмитра Кривоноса, 49, у м. Генічеську.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 04 квітня 1990 року, користується земельною ділянкою, площею 450 кв.м. по вул. Дмитра Кривоноса, 49, у м. Генічеську. Позивач звернулась до Генічеської міської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність вказаної земельної ділянки, проте їй було відмовлено, у звязку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно. Позивач вважає, що таким чином порушено її права на отримання безоплатно земельної ділянки у власність, що й стало підставою звернення до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач та її представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник Генічеської міської ради до судового засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення поштового повідомлення. Надала суду заяву, в якій вимоги позову визнали, не заперечували проти його задоволення, та просили розглянути справи у їх відсутність.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Генічеської міської ради народних депутатів від 13 березня 1990 року № 90 «Про виділення земельних ділянок під індивідуальне будівництво громадян», ОСОБА_1 виділено земельну ділянку площею 450 кв.м. по вул. 6-та Північна, 49 (у подальшому перейменована на вул. ОСОБА_3), у м. Генічеську, Херсонської області.

У звязку з чим, між виконавчим комітетом Генічеської міської ради та ОСОБА_1, укладено нотаріально засвідчений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 04 квітня 1990 року, за яким передано земельну ділянку площею 450 кв.м. по вул. Дмитра Кривоноса, 49, у м. Генічеську, Херсонської області.

На вказану земельну ділянку отримано будівельний паспорт від 03 вересня 1990 року та акт розбивки земельної ділянки у натурі.

На разі, на вказаній земельній ділянці здійснюється будівництво житлового будинку, площею 77 кв.м., за оцінювальним актом відсоток готовності якого складає 64%.

Позивач звернулась до Генічеської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0450 га за адресою: вул. Дмитра Кривоноса, 49, м. Генічеськ, Херсонська область, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель житлової та громадської забудови. Проте, їй було відмовлено, на підставі відсутності у останньої документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно.

За таких обставин ОСОБА_1 вважає, що її права на отримання безоплатно земельної ділянки у власність порушено, що й стало підставою звернення до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Статтею 40 Земельного кодексу України, передбачено, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин.

Частинами шостою та сьомою ст. 118 Земельного кодексу Українипередбачено, що

громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відтак, суд наголошує, що законодавцем передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що зазначена у п.1 рішення Генічеської міської ради за №263 від 31 жовтня 2016р. підстава відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не відноситься ні до однієї з підстав, визначених ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Враховуючи викладенні обставини, суд приходить до висновку, що надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є обов'язковою складовою визначеної Земельним кодексом України процедури відчуження земельної ділянки чи передачі її у користування громадянам. З'ясування обставин, що можуть бути перешкодою для надання земельної ділянки є обов'язком органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, що передує прийняттю рішення про надання громадянам безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності, чого відповідачем зроблено не було.

Таким чином зважаючи на безпідставність відмови у наданні дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0450 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, із земель житлової та громадської забудови, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування п. 1 рішення Генічеської міської ради №263 від 31 жовтня 2016 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність підлягають до задоволення, як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Що стосується решти позовних вимог, то суд вважає їх також обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, оскільки у ході судового розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки протиправно, а визначених законом підстав для такої відмови під час розгляду справи встановлено не було, тому суд вважає, що відновлення порушеного права позивача можливе не інакше, як шляхом зобов'язання відповідача вчинити певні дії зокрема, щодо зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у відповідності до поданих документів.

З огляду на наведені обставини суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159-163,167 КАС України,

постановив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Генічеської міської ради про визнання незаконним та скасування пункту рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним пункт перший рішення Генічеської міської ради № 263 від 31 жовтня 2016 року «Про відмови», в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,0450 га по вул. Дмитра Кривоноса, 49, у м. Генічеську, Херсонської області із земель житлової та громадської забудови Генічеської міської ради.

Зобовязати Генічеську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0, 0450 га по вул. Дмитра Кривоноса, 49, у м. Генічеську, Херсонської області із земель житлової та громадської забудови Генічеської міської ради.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Генічеський районний суд, протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя ОСОБА_4