Справа № 748/366/17
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 748/366/17 Головуючий у 1-й інстанції: Криворученко Д.П. Суддя-доповідач: Грибан І.О.
У Х В А Л А

Іменем України

03 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ :

Позивач звернулася з позовом до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, в якому просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 25.01.2017 № 25-07/2017.

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить ухвалене рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

На розгляд справи в апеляційному порядку сторони, будучи належним чином повідомлені не з'явилися. Колегія суддів, враховуючи, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів для з'ясування всіх обставин, вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутності сторін.

В зв'язку з неявкою сторін, на підставі ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до п.2.20 Плану контрольно-ревізійної роботи Держаудитслужби на III квартал 2016 року (п.1.1.6.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Управління Північного офісу Держаудитслужби е Чернігівській області на III квартал 2016 року) та на підставі направлень проведено планову ревізії фінансово-господарської діяльності Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області за період з 01.01.2014 р. по 31.08.2016 р., за наслідками якої складено акт ревізії від 28.12.2016 р. №25-08-21/10.

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 25.01.2017 № 25-07/2017 головного спеціаліста відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку і звітності ОСОБА_3 притягнуто то до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, оскільки останнім внесено неправдиві дані до фінансової звітності, а саме завищено касові і фактичні видатки у фінансовій звітності форма 2д «Звіт про надходження та використання коштів загального фонду» за період 2014-2015 року на загальну суму 74283,5 грн., чим порушено ч.1 ст.3, ч.8 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.1.2 Порядку складання фінансової, бюджетної та іншої звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, затвердженого наказом Держказначейства України від 24.01.2012 № 44..

Вважаючи, що постанова є протиправною, позивач звернувся з даним позовом в суд.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова щодо накладення адміністративного стягнення постановлена з пропуском строку встановленого чинним законодавством для накладення адміністративних стягнень. Також, суд першої інстанції вказував, що дії позивача при нарахуванні та виплаті у 2014-15 роках премій до професійного свята - Дня працівника суду, були правомірними і здійснювались на підставі наказів голів районних міськрайонних судів Чернігівської області.

Надаючи правову оцінку встановленим по справі обставинам та фактам, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Пунктом 2 наказу Міністерства праці України від 02 жовтня 1996 року № 77 «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» керівникам надано право в межах установлених фондів оплати праці визначати розмір премії робітникам залежно від вкладу в кінцеві результати роботи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці, крім іншого, здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 р. - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу.

На підставі Законів України «Про судоустрій і статус суддів» від 076.07.2010 № 2453, «Про державну службу» від 16.12.1993, постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», наказу Міністерства праці України від 02 жовтня 1996 року № 77 «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» розроблене Положення про порядок преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам районних та міськрайонних судів області, затверджене наказом начальника ТУ ДСА України у Чернігівській області від 01.10.2012 № 12.

Відповідно до п.1.2 зазначеного Положення передбачено можливість преміювання працівників апаратів (державних службовців, службовців та робітників) до державних і професійних свят у межах коштів передбачених на преміювання у кошторисі відповідної установи та економії коштів на оплату праці.

З матеріалів справи вбачається, що вибірковою ревізією дотримання законодавства при нарахуванні та виплаті працівникам допомоги, премій, інших заохочувальних та компенсаційних виплат за 2014-2015 роки встановлено, що відповідно до наказів голів районних та міськрайонних судів у листопаді 2014 р. та грудні 2015 р. виплачувалась премія з нагоди свята - Дня працівників суду працівникам, умови оплати праці яких регламентовані наказом Міністерства праці України від 02 жовтня 1996 року №77 «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів», в зв'язку з чим, на думку відповідача, були зайво нараховані та виплачені премії до професійних свят робітникам, зайнятих обслуговуванням судів у листопаді 2014 року і грудні 2015 року на загальну суму 54500,00 грн. (з них в 2014 - 50000,00 грн., 2015 - 4500,00 грн.). Нарахування єдиного соціального внеску на зайво нараховану премію склали в сумі 19783,50 гривень (з них 2014 - 18150,00 грн., 2015 - 1633,5 гривень). Порушення призвело до завищення асигнувань та збитків на загальну суму 74 283,50 гривень.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства (ч.1 ст.3 Закону).

Частиною 5 статті 9 Закону визначено, що господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Пунктом 1.2 Порядку складання фінансової бюджетної та іншої звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, затвердженого наказом Держказначейства України від 24.01.2012 №44 визначено, що фінансова та бюджетна звітність повинна бути достовірною, інформація, наведена у фінансовій та бюджетній звітності, є достовірною, якщо вона не містить помилок та перекручень.

Частиною 8 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Відповідальність за порушення вказаних приписів Закону, визначена ч.1 ст.164-2 КУпАП, якою передбачено, що, зокрема, внесення неправдивих даних до фінансової звітності тягне за собою накладення штрафу від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності регламентовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За правилами частини першої статті 38 КУпАП адміністративні стягнення можуть бути накладені не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - два місяці з дня його виявлення.

Зазначена стаття визначає присічні строки притягнення особи до відповідальності, а саме: не більше двох місяців з дня вчинення правопорушення та не більше двох місяців з дня виявлення правопорушення, в разі якщо воно носить триваючий характер.

При цьому, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу (п.7 ч.1 ст.247 КУпАП).

Триваючими адміністративними правопорушеннями є порушення, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу.

Наразі, правопорушення, що полягає у внесенні неправдивих даних до фінансової звітності не є триваючим правопорушенням, оскільки характеризується вчиненням одноразової дії у певний час.

Тобто, в даному випадку обчислення строку притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності за правопорушення розпочинається з моменту вчинення такого порушення.

Дії, які були підставою для складання оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу мали місце у 2014 та 2015 році та здійснювались одноразово на підставі наказів голів районних міськрайонних судів Чернігівської області.

Отже, оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки на час провадження в справі закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

За таких підстав, постанова про накладення адміністративного стягнення від 25.01.2017 № 25-07/2017 є протиправною, оскільки прийнята поза межами встановленого статтею 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтверджених доказами, колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 03.04.17.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.