Справа № 361/5463/16-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/5463/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Білик Г.О.
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2017 року м.Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

за участю секретаря Борейка Д.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві (без фіксування технічними засобами) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області (далі - Відповідач) про визнання протиправною відмову Відповідача щодо встановлення статусу інваліда війни III групи; зобов'язання Відповідача встановити статус інваліда війни III групи та видати «Посвідчення інваліда війни»; стягнути з Відповідача сплачений судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Стягнути з Відповідача сплачений судовий збір у розмірі 1 157,56 грн.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана обов»язковою, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України вважає можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 22 лютого 2012 року Позивач на підставі наказу від 22.02.2012 року ГУ №159 о/с, прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_3.

Відповідно акту №14 про нещасний випадок 09 вересня 2014 року близько 17 год. 10 хв. Позивач, перебуваючи на службі у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю, рухаючись на службовому автомобілі «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_4 (на синьому фоні), до Броварського МВ та проїжджаючи перехрестя вулиць Кірова-Гоголя, що в м.Бровари, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, забою грудної клітки та рваної рани чола та був госпіталізований до Броварської ЦРЛ.

ДТП сталася з вини водія ОСОБА_3 який керуючи автомобілем НОМЕР_1 та виїзджаючи з другорядної дороги на головну не надав перевагу у русі автомобілю «ВАЗ-2107» під керуванням Позивача.

Нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки та боротьбі зі злочинністю.

Висновком службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участі працівників Броварського МВ від 17.09.2014 року також встановлено, що старший дільничний інспектор 4-го СДІМ Броварського МВ ГУМВС України в Київської області лейтенант міліції ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження під час проходження служби в органах внутрішніх справ при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю по охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю.

24 жовтня 2014 року т.в.о. начальника Броварського МВ ГУМВС України в Київській області М.Ф. Клименком затверджено акт №14 про нещасний випадок, згідно якого нещасний випадок стався у період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки та боротьбі зі злочинністю.

Висновком експерта №96 від 15.10.2014 року визначено, що виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, можливо, при обставинах (травма в салоні автомобіля при знаходженні потерпілого за кермом) та у строк (09.09.2014 року), вказаних у постанові, оцінюються в комплексі, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

12 лютого 2016 року Військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Київській області при проходження медичного огляду визнано, що захворювання Позивача пов'язане з проходженням служби в ОВС; травма, пов»язана з виконанням службових обов»язків.

На підставі виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) від 18.04.2016 року серії АВ №0198369 Позивачу встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності - травма, пов'язана з виконанням службових обов'язків.

На звернення Позивача про отримання статусу інваліда війни Відповідачем надано лист від 11.05.2016 року №1450 про відмову у наданні такого статусу у зв'язку з відсутністю в наданих ним документах причинного зв'язку настання інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами згідно вимог статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Колегія суддів не погоджується з таким твердженням Відповідача, виходячи з наступного.

На підставі ст.4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Перелік осіб, які належать до інвалідів війни, наведений у статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а документом, що підтверджує статус ветерана війни, є, відповідно до вимог статті 18 Закону, посвідчення, порядок виготовлення та видачі якого встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

До інвалідів війни належать також інваліди з числа:

військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

З наведених норм випливає, що для встановлення статусу інваліда війни особа повинна подати документи, які підтверджують, що особа належить до числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, а також документи на підтвердження того, що особа є інвалідом, внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків.

Жодних інших обмежень Законом не передбачено.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни» (далі - Порядок), затверджено Порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, за змістом пункту 2 якого посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Відповідно пункту 7 Порядку «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Пунктом 10 Порядку визначено, що «Посвідчення інваліда війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Згідно п.26 Положенням про медико-соціальну експертизу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року, №1317 (далі - Положення) особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності.

Особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. I група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров'я інваліда та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.

Причинами інвалідності є, зокрема, поранення, контузії, каліцтва, захворювання: одержані під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язані з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, що визнані такими згідно із законодавством, в районі воєнних дій на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю у бойових діях у мирний час; пов'язані з виконанням обов'язків військової служби або службових обов'язків з охорони громадського порядку, боротьби із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій; отримані під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях.

Як вже зазначалось, у довідці МСЕК від 18.04.2016 року причиною інвалідності Позивача зазначена травма, пов'язана з виконанням службових обов'язків.

Таким чином, виходячи з положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», не обов'язково, щоб інвалідність наступила внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини чи бойових дій або ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

В контексті зазначеного Закону, до інвалідів війни прирівнюються й особи начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ, які стали інвалідами, в тому числі, внаслідок виконання службових обов'язків.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13 лютого 2014 року у справі №К/800/26397/13.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що Позивач є інвалідом війни в розумінні п.2 ч.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволення позовних вимог.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат колегія суддів зазначає таке.

Статтею 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегія суддів звертає увагу на те, що витрати відшкодовуються лише у обсязі, який підтверджено документально, тобто письмовими доказами. Склад та обсяг судових витрат не може доводитися іншими засобами доказування, оскільки вони є недопустимими.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у редакці, чинній на момент подання адміністративного позову (вересень 2016 року) за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 1 378,00 грн.

Підпунктом 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції чинній на момент подання апеляційної скарги (лютий 2017 року) визначено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинам сплачується 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, загальний розмір судових витрат, понесених Позивачем складає 1 157,56 грн, а саме: судовий збір за подання апеляційної скарги 606,35 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №244 від 24 лютого 2017 року (а.с.60) та судовий збір за подання адміністративного позову немайнового характеру 551, 21 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №23 від 21 вересня 2016 року.

Положеннями ст.159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Частиною 1 статті 198 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду, суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову суду та прийняти нову постанову.

Відповідно п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.41, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2017 року скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області щодо встановлення ОСОБА_2 статусу інваліда війни III групи та видати «Посвідчення інваліда війни».

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області встановити ОСОБА_2 статусу інваліда війни III групи та видати «Посвідчення інваліда війни».

Стягнути з Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області (07400, Київська обл., м.Бровари, вул.Гагаріна, 15, ідентифікаційний код 03193790) за рахунок бюджетних асигнувань цього суб»єкта владних повноважень, на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2) понесені судові витрати у розмірі 1 157,56 грн (тисячу сто п'ятдесят сім грн. п'ятдесят шість коп.).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Бужак Н.П.

Костюк Л.О.

Постанова складена в повному обсязі 30 березня 2017 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.

Бужак Н.П.