Справа № 2а-4001/08/1570
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

29 березня 2017 року м. Київ К/800/9193/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Одеській області, Державної казначейської служби про визнання дій неправомірними,

встановив:

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Одеській області щодо не нарахування та невиплати майору міліції ОСОБА_1 грошового забезпечення у розмірі, що відповідає грошовому забезпеченню, передбаченому для посади старшого експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Одеській області, за період з 01 січня 2005 року по 31 грудня 2007 року, з 17 червня 2007 року по 12 березня 2008 року, з 12 березня 2008 року по 21 травня 2008 року; зобов'язано відповідача донарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі, що відповідає грошовому забезпеченню, передбаченому для посади майора міліції старшого експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Одеській області, за період з 01 січня 2005 року по 31 грудня 2007 року, з 17 червня 2007 року по 12 березня 2008 року, з 12 березня 2008 року по 21 травня 2008 року з врахуванням вже виплачених сум за вказаний періоди. У задоволенні іншої частині позовних вимог відмовлено.

02 грудня 2016 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява від ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення, яку вона обґрунтувала тим, що судом не вирішено питання щодо однієї з позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, а саме: щодо нарахування відповідачем грошової допомоги не з фактично нарахованого грошового забезпечення за місяць звільнення червень 2009 року - 7 927,53 грн.: оклад - 900 грн., місячна премія - 4 345,37 грн. ,вислуга - 673,75 грн., звання - 125 грн., надбавка, ВОВЗ - 849,38 грн., компенсація - 1 034,03 грн., що відображено в особистій картці нарахування грошового забезпечення, завіреної належним чином, та у виписці з ОСОБА_1 особистого рахунку ОФ АКБ Імекбанка (розмір грошової допомоги залежить від розміру місячного грошового забезпечення на місяць звільнення та строку служби).

Отже, вважає, що відповідач в поданій ним апеляційній скарзі, як і в поясненнях не заперечував, що розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні здійснений не з фактично нарахованого грошового забезпечення за місяць звільнення - червень 2009 року, відповідач тільки заперечував щодо врахування до строку календарної служби при визначенні одноразової вихідної допомоги часу навчання у вищих навчальних закладах, та вказав, що вислуга має становити 17 років 10 місяців 29 днів, а не 20 років 03 місяці 23 дні, яка встановлена Наказом ГУМВС №255о/е від 19 червня 2009 року.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 в ухваленні додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Одеській області, Державної казначейської служби України про визнання неправомірними дій щодо не донарахування грошового забезпечення та невиплати не донарахованого грошового забезпечення.

Це судове рішення мотивовано тим, що позивач фактично не згодна з постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року в частині мотивів того, що обчислення вислуги років для призначення пенсії є відмінним від порядку обчислення вислуги років при призначенні грошової допомоги при звільненні, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.

Разом з тим, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2015 року касаційна скарга ОСОБА_1 відхилена, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року залишена без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 14 квітня 2016 року поновлений строк для подання ОСОБА_1 заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2015 року. Відмовлено у допуску справи за позовом ОСОБА_1 до Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Одеській області, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та стягнення сум грошового забезпечення та грошової допомоги при звільненні до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2015 року.

Таким чином, правомірність прийнятого судового рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року підтверджена зазначеними судовими рішеннями Вищого адміністративного суду України та Верховного Суду України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права та необґрунтованість здійснення розрахунку вислуги років позивача та як наслідок неправильного розрахунку належних до виплати коштів, просить скасувати судове рішення апеляційної інстанції та направити справу на розгляд до Одеського апеляційного адміністративного суду для ухвалення додаткового судового рішення.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Одеській області, Державної казначейської служби про визнання дій неправомірними.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак