Справа № 204/6698/16-а
Суддя: Дубіжанська Т. О.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/6698/16-а
Провадження № 2-а/204/5/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіної А.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про зобовязання призначити виплату пенсії за віком, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила зобовязати Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі призначити їй пенсію за віком з 12 березня 2016 року у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. В обґрунтування позову вказала, що право громадян України, які постійно проживають за кордоном, на отримання ними пенсійних виплат однозначно встановлено рішенням Конституційного суду України № 25-рп/2009 від 07 жовтня 2009 року, яким були визнані неконституційними положення Закону, які заборонили виплату пенсій при виїзді на місце постійного проживання за кордон. З метою реалізації свого права на призначення пенсії, вона через своїх представників звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсії. Проте, відповідач ігноруючи законодавчі норми, відмовив їй у призначенні пенсії, обґрунтовуючи свою відмову тим, що нею буцімто не надано оригіналів довідок про заробітну плату, але ж оригінали довідок надавалися відповідачу, проте відповідач спочатку відмовився прийняти вказані документи і просив представника викреслити їх з переліку, що і було виконано представником, але ж потім відповідач все ж таки прийняв усі вказані в листі копії документів, перед тим оглянувши оригінали та засвідчивши всі копії, що підтверджується двома штампами. Крім того, все вищенаведене підтверджується п.4.2 Порядку 22-1, який встановлює, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності 9невідповідності). Орган.. що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів. Тобто, якби нею не було подано оригінали довідок про заробітну плату, відповідач мав би прийняти основний пакет документів та надати їй строк у три місяці для надання необхідних оригіналів. Проте, відповідач від цього ухилився, що вкотре підтверджує надуманість його відмовки у призначенні їй пенсії. Отже, зважаючи на це, немає жодних підстав стверджувати, що вона або її представник не надав якихось оригіналів документів, необхідних для призначення пенсії, а відтак у відповідача немає жодних підстав не призначити їй закону пенсію. Вона є громадянкою України, і згідно записів у трудовій книжці, і довідок про заробітну плату та диплому про освіту має більше 24 років трудового стажу. На даний час вона не працює, а у 2005 році вона виїхала з України на постійне проживання до Ізраїлю, де була прийнята на консульський облік у відділі посольства України в Державі Ізраїль. Отже, при віці 59 років і страховому стажі більше 24 років вона досягла усіх необхідних умов для призначення пенсії за віком, встановлених ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Ані до виїзду, ані станом на день звернення до суду їй пенсія не призначалась, відповідно пенсійних виплат вона не отримує. Вважає, що дії відповідача щодо незаконної відмови в виплаті пенсії є неправомірними і дискримінаційними та суперечать чинному законодавству, чисельній судовій практиці, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти позову. Суду пояснила, що представником позивача ОСОБА_4 за довіреністю 12 березня 2016 року надано до Управління заяву ОСОБА_3 про призначення пенсії за віком з додатками. В додатках перераховано документи, що були надані до заяви, а саме: копія довіреності від 10 січня 2016 року; копія посвідчення особи; копія ІПН; копія трудової книжки; копія диплому серія Г-ІІ № 030988 від 09 червня 1979 року; оригінали нотаріально завіреної та апостильованої особистої заяви ОСОБА_3 про призначення пенсії; копії довідок з супровідним листом; копія довіреності від 09 березня 2016 року; копія паспорту громадянина України ОСОБА_3; копія закордонного паспорта ОСОБА_3 Таким чином, до управління було надано копії документів, крім оригіналу засвідченої та апостильованої особистої заяви ОСОБА_3 про призначення пенсії. Згідно п.2.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року за № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердження трудового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію. Таким чином, для призначення пенсії позивачу необхідно надати оригінали довідок про заробітну плату, відповідно до додатку № 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення 9перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та оригінали довідок про стаж, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, паспорт громадянина України. Том вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважаю, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідноч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст. 71 КАС України визначено, обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мала прізвище до шлюбу - Войтова та колишнє прізвище Мальована, що підтверджується посвідченням особи та додатком до посвідчення за № 324627934 (а.с.11-13), є громадянкою України, має ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с.14), мешкала за адресою: АДРЕСА_1 та працювала на території України, що підтверджується трудовою книжкою серії БТ-ІІ № 2794438 та довідками про заробітну плату (а.с.16-39).

Згідно трудової книжки трудовий стаж ОСОБА_3 починається з 06 серпня 1979 року по 05 лютого 2003 року.

Також судом встановлено, що у 2005 році ОСОБА_3 виїхала на постійне місце проживання до Держави Ізраїль.

12 березня 2016 року через свого представника по нотаріальній довіреності звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, яке реорганізовано в Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі з особистою апостильованою заявою про призначення пенсії за віком, підпис позивача посвідчений нотаріально, а також з необхідним пакетом документів для такого призначення.

Проте, листом за № Б-29/01/09 від 21 березня 2016 року відповідач відмовив ОСОБА_3 у призначенні пенсії посилаючись на те, що відповідно до п. 2.9 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особа, яка звертається за пенсією повинна предявити паспорт та на п. 2.23 Порядку, що документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Вищевказану відмову відповідача суд вважає безпідставною, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: п. 1.1 - громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, та інші особи, передбачені цим Законом; п. 1.4 - іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг із системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Стосовно громадян, які виїхали на постійне місце проживання за кордон визначено особистий порядок виплати пенсій, який викладено у статтях 49,51 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно ст. 51 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009, положення другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідачкою державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і якщо згода на обов'язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Як зазначено в Рішенні № 25-рп/2009, оспорюваними нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

У відповідності до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 07 жовтня 2009 року порядок виплати пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон регулюється нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням рішення Конституційного суду України № 25-рп/2009, тобто виплата пенсії повинна проводитися незалежно від місця проживання пенсіонера.

Так, ст. 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених Законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створення мережі державних, комунальних, приватних закладів за догляду за непрацездатними.

Згідно ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Виходячи з наведених законодавчих норм позивач, проживаючи в Ізраїлі, як громадянка України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» врегульовані Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Аналогічна норма закріплена і в п. 4.3. Порядку, відповідно до якої - не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 16 постанови Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначено що особа, яка зверталася за пенсією повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік.

Пунктом 1.1 Порядку передбачено, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Як встановлено п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообовязкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). Зокрема, п. 1 цього Порядку визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1,3до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи.

Відповідно до п. 2.4. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, до заяви про призначення пенсії за вислугу років, крім документів, передбачених підпунктами 1-4 пункту 2.1 цього розділу, надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії.

Крім того, з Додатку 2 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, яким затверджена форма заяви про призначення/перерахунок пенсії, вбачається, що аркуш 2 цього Додатку це розписка-повідомлення, де зазначено перелік документів, доданих до заяви, і під номером 1 зазначена трудова книжка, що дає підстави вважати, що трудова книжка як основний документ, що підтверджує стаж роботи, подається першочергово.

Відповідно до п. 2.23 Порядку, документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Згідно п. 4.2 Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

З наданих позивачем письмових доказів вбачається, що 12 березня 2016 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська з заявою та відповідним пакетом документів для призначення ОСОБА_3 пенсії за віком, що підтверджується штампом відповідача на супровідному листі з яким подавалися особиста заява позивача (а.с.41-44).

Матеріалами справи спростовуються ствердження представника відповідача про те, що представником позивача в протиріч п. 2.9 Порядку представником позивача не було предявлено паспорту позивачки та були надані лише копії документів для призначенні пенсії за віком, оскільки, як вбачається з супровідного листа до заяви (а.с.41-43) представником позивача були надані відповідачу оригінали документів, що надаються для огляду та засвідчення копій, надано оригінал апостильованої заяви, що підписана особисто ОСОБА_3, підпис якої завірений нотаріально, надані копії паспорту громадянина України, а також закордонного паспорту, проте у додатках до супровідного листа було зазначено копії відповідних документів, які були спочатку викреслені з підстав того, що відповідач їх не приймав, а потім дані документи були прийняті (а.с.42-43).

Слід зазначити, що у протиріч п. 4.2 Порядку, що якщо б відповідач при перевірці наданих документів виявив розбіжності (невідповідності), то він мав би право надати позивачці строк для дооформлення даного пакету документів та надати памятку пенсіонеру, що не було зроблено.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п. 16 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 794 від 04 червня 1998 року, персональна облікова картка фізичної особи повинна мати таку структуру: частина персональної облікової картки, де зберігаються анкетні дані про фізичну особу: ідентифікаційний номер; прізвище, ім'я та по батькові; дата народження; місце народження; стать; адреса постійного місця проживання; серія і номер документа, з якого взято відомості до персональної облікової картки; громадянство; номер домашнього телефону (за згодою).Частина персональної облікової картки, що відображає сплату страхового збору (внесків) та стаж роботи фізичної особи: ідентифікаційний номер роботодавця; рік, за який внесено відомості; тривалість трудової або іншої діяльності, яка зараховується до стажу роботи; сума заробітку (доходу), на який нараховується страховий збір (внески) на пенсійне страхування (помісячно); розмір страхового збору (внесків) на пенсійне страхування за відповідний місяць; відомості, які підтверджують наявність особливих умов праці, які дають право на пенсію на пільгових умовах. Частина персональної облікової картки, що відображає нарахування, сплату пенсії фізичній особі та надані їй соціальні послуги: дата, з якої призначено пенсію; місяць нарахування (перерахування, індексації) пенсії; вид трудової або іншої діяльності, яка зараховується до стажу; заробіток (доход) для обчислення, перерахунку, індексації пенсії; пільги, які враховуються під час призначення пенсії; розмір пенсії для виплати; запис про членів сім'ї, які перебувають на утриманні фізичної особи; підстави для надання соціальних послуг (для кожного виду послуг окремо); дата, з якої відкривається можливість надання соціальної послуги; відмітка про надання соціальної послуги. Частина, що відображає технологічну інформацію, необхідну для ведення персоніфікованого обліку. У персональній обліковій картці одночасно накопичуються відомості про фізичних осіб від кожного роботодавця, де працювала особа, з урахуванням усіх фактів її трудової міграції та роботи за сумісництвом. У разі виїзду особи на проживання за межі України відомості про неї передаються до органів пенсійного забезпечення за місцем її постійного проживання згідно з міжнародними договорами України.

Тобто відповідач мав безпосередній доступ до даних про заробітну плату та трудовий стаж позивача.

Оскільки ст. 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року за № 384/2011 однією із основних завдань Пенсійного фонду України є: призначення (перерахунок) пенсій, та підготовка документів для їх виплати, тому суд не вправі делегувати на себе зобовязання з призначення пенсії, тим більш, позивачці було відмовлено у призначенні пенсії не з підстав порушення умов для призначення пенсії, які передбачені в ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а лише з підстав надання для призначення пенсії копій документів, тому слід позовні вимоги в частині зобовязання призначити виплату пенсії за віком задовольнити частково, зобовязавши відповідача розглянути питання щодо призначення позивачці виплату пенсії за віком з моменту її звернення до відповідача з відповідною заявою, тобто з 12 березня 2016 року у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому слід, стягнути з Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України ««Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року за № 384/2011, ст. ст. 2, 6-11, 71, 86, 94, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про зобовязання призначити виплату пенсії за віком задовольнити частково.

Зобов'язати Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі розглянути питання щодо призначення ОСОБА_3 пенсії за віком, починаючи з 12 березня 2016 року у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпрі за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Красногвардійський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.О. Дубіжанська