Справа № 554/10979/16-а
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року

Октябрський районний суд м. Полтави:

головуючого - судді Микитенка В.М.,

за участю: секретаря - Різник А.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - Сахно Т.В.,

представників третьої особи - Логінової М.В., Андрієвської І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Полтаві Сахно Тамари Володимирівни, третя особа: Департамент патрульної поліції НПУ про визнання дій протиправними та скасування постанови серії АР №129876 від 19.12.2016 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП та стягнення витрат на правову допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

3012.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в м. Полтаві Сахно Т.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови серії АР №129876 від 19.12.2016 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП та стягнення витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що 19.12.2016 року о 17.21 год. вона здійснила екстрену зупинку по вулиці Європейській, 21 м. Полтави через різке погіршення стану здоров'я (біль в животі та запаморочення), тобто в стані крайньої необхідності для усунення загроз безпеці дорожнього руху. Однак при розгляді справи ці обставини працівником поліції враховані не були, незважаючи на виклик швидкої медичної допомоги.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідачка Сахно Т.В. та представники третьої особи: Логінова М.В. і Андрієвська І.А. заперечили проти позову за безпідставністю вважаючи оскаржувані дії та рішення законними і обґрунтованими.

Як убачається із оскаржуваної постановисерії АР №129876 від 19.12.2016 року, складеної інспектором патрульної поліції м. Полтави Сахно Т.В., на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення в сумі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки вона 19.12.2017 року о 17.21 год., керуючи автомобілем Форд Куга д.н. НОМЕР_1, по вулиці Європейській, 21 м. Полтави поставила транспортний засіб на проїзній частині в два ряди, чим порушила п.15.4 ПДР (а.с.4,22).

Допитаний судом в якості свідка інспектор патрульної поліції ОСОБА_6 підтвердив затримання позивачки та складення щодо неї постанови за обставин, вказаних у ній.

Із цим рішенням ОСОБА_1 не погодилась одразу через те, що їй не було надано можливості скласти письмові пояснення та надати докази невинуватості, про що власноручно зазначила в самій постанові.

Досліджений судом відеозапис підтверджує, що ОСОБА_1 допустила зупинку автомобілем Форд Куга д.н. НОМЕР_1 на проїзній частині вулиці Європейській, 21 м. Полтави в два ряди. Однак відеозапис також свідчить про те, що позивачка повідомляла працівникам поліції про погане самопочуття, у зв'язку з чим їй викликалася швидка допомога.

Крім того, відеозапис події свідчить про те, що працівники поліції підійшли до позивачки жінки одразу ж після її тимчасової зупинки в другий ряд на проїзній центральній частині міста без створення перешкод для руху інших учасників руху, тобто виявлення незначного правопорушення та протягом тривалого часу, незважаючи на її повідомлення про погане самопочуття, примусово обмежили рух її транспортного засобу, не вживши жодних заходів щоб його прибрати у дозволені місця, які майже одразу вивільнились, що має ознаки нівелювання самої сутності призначення патрульної поліції в суспільстві, створює враження пріоритету репресії щодо суспільства, а не забезпечення безпеки дорожнього руху в його інтересах.

Водночас, надана позивачкою ОСОБА_1 довідка №495 від 19.12.2016 року, яка містить необхідні реквізити та не викликає жодних сумнівів, вказує на те, що вона 19.12.2016 року лікувалась у лікаря-гінеколога з діагнозом: «Альгодисменорея».

Із загальнодоступних медичних довідників убачається, що при указаному діагнозі проявляється сильний жіночий біль, що супроводжується головним болем, нудотою, блюванням та запамороченням.

Виходячи з вимог ч.2 ст.71 КАС України: «У адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Згідно з вимогами ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (статті 3,8 Конституції України, ст.8 КАС України).

Зі положень частини 3 ст.62 Конституції України убачається, що усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, в тому числі за порушення правил зупинки.

Виходячи з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Водночас, у статті 17 КУпАП передбачено обставини, що виключають адміністративну відповідальність, зокрема, коли особа діяла в стані крайньої необхідності.

Так, відповідно до ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Ч.1 ст.16 та п.9 ч.2 ст.40 ЗУ «Про дорожній рух» дозволяють водієві транспортного засобу відступати від вимог законодавства в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян та у разі погіршення стану здоров'я, якщо це перешкоджає безпечному керуванню, вжити відповідних заходів для безпечного керування транспортним засобом.

П.1.10 Правил дорожнього руху України визначає вимушену зупинку, як припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху; П.15.14 Правил дорожнього руху України допускає можливість вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено.

За встановлених обставин справи відповідачем не доведено суду належної перевірки тверджень позивачки про вимушену зупинку, а останньою представлено суду достатні відомості, які про це свідчать, тому дії відповідача є протиправними, а оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають за відсутності відповідних доказів.

Керуючись ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора Управління патрульної поліції в м. Полтаві Сахно Тамари Володимирівни щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанову серії АР №129876 від 19.12.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

У іншій частині позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити за відсутності відповідних доказів.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави.

Повний текст постанови складений 03.04.2017 року.

Суддя В.М.Микитенко