Справа № 529/267/17
Суддя: Гвоздик А. Є.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 529/267/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку скороченого провадження)

28 березня 2017 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є. у приміщенні Диканського районного суду в смт Диканька, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Решетилівського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату пенсії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірною відмову відповідача у перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача здійснити йому перерахунок та виплату пенсії.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що він отримує пенсію державного службовця в розмірі 89 % від суми заробітної плати. Позивач, 19. 01. 2017 року та потім 16. 02. 2017 року звертався до відповідача із заявою про здійснення йому перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09. 12. 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" із урахуванням всіх надбавок і доплат з яких сплачені страхові внески на загальнобов'язкове державне соціальне страхування. Однак, листами Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за № 09/К-02 від 26. 01. 2017та за № 30/К-02 від 23. 02. 2017 року йому було відмовлено в перерахунку пенсії з урахуванням вказаних доплат з посиланням на те, що згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02. 03. 2015 № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії не призначались відповідно до законів України "Про державну службу", а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вважаючи дану відмову неправомірною та такою, що порушує його конституційне право на пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду із позовом та просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії починаючи з 26 серпня 2016 року у зв'язку із підвищенням посадових окладів державних службовців на підставі довідки Державної фінансової інспекції в Полтавській області відповідно до ст. 37-1 ЗУ "Про державну службу" у редакції, що діяла на момент призначення йому пенсії, виходячи з розрахунку 89 % від заробітної плати та здійснити відповідні виплати.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач після отримання копії ухвали про відкриття скороченого провадження надіслав до канцелярії суду 27 березня 2017 року свої письмові заперечення проти позову, де вказується, що згідно ст. 37 ЗУ "Про державну службу" (зі змінами) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Далі, постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09. 12. 2015 року затверджено зміни, що були внесені, зокрема до постанови Кабінету Міністрів України від 31. 05. 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", а саме пункт 4 (щодо проведення перерахунків пенсій непрацюючим державним службовцям) виключено. Згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02. 03. 2015 № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до закону України "Про державну службу". У зв'язку із цим, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених ЗУ "Про державну службу" не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. З огляду на зазначені підстави, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що позивачу ОСОБА_1 з 12. 12. 1996 року було призначено пенсію за віком згідно ЗУ "Про державну службу" у розмірі 89 % від суми заробітної плати, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданим 13. 04. 2007 року.

Позивач, звернувся до Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, як до територіального управління Пенсійного фонду України за місцем його проживання, про здійснення йому перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09. 12. 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", додавши до неї довідку Державної фінансової інспекції в Полтавській області про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Як вбачається з матеріалів справи листами Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за № 09/К-02 від 26. 01. 2017 року та за № 30/К-02 від 23. 02. 2017 року позивачеві було відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на те, що постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09. 12. 2015 року затверджено зміни, що були внесені, зокрема до постанови Кабінету Міністрів України від 31. 05. 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", а саме пункт 4 (щодо проведення перерахунків пенсій непрацюючим державним службовцям) виключено. Згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02. 03. 2015 № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались відповідно до законів України "Про державну службу". У зв'язку із цим, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених ЗУ "Про державну службу" не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Статтею 19 Конституції України задекларовано обов'язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 37 ЗУ "Про державну службу" (у редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 90 % від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до вимог ст. 37-1 ЗУ "Про державну службу" (у редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пенсійне забезпечення державних службовців в період до 01. 05. 2016 року було врегульоване зазначеними нормами Закону України "Про державну службу" від 16. 12. 1993 року.

З 01. 05. 2016 року набув чинності Закону України "Про державну службу" № 889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10. 12. 2015 року№889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16. 12. 1993 року №3723-XIIвтратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10. 12. 2015 року, яка набрала чинність з 01. 05. 2016р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01. 05. 2016 року Законом України "Про державну службу" від 10. 12. 2015 року, по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09. 07. 2003 року не передбачено підстав для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10. 12. 2015 року та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09. 07. 2003 року, з 01. 05. 2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

З матеріалів справи вбачається, що позивач із заявою про перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09. 12. 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" звернувся до Решетилівського об'єднаного УПФУ 22. 09. 2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Виходячи з того, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01. 05. 2016 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10. 12. 2015 року, то Решетилівське об'єднане УПФУ обґрунтовано прийняли рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

На підставі зазначеного, враховуючи приписи ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10. 12. 2015 року, те, що вказані вище зміни до законодавства внесені зазначеними Законами не конституційними не визнані, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позову.

Крім цього, з врахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про те, що пенсійний орган - відповідач у справі, відмовляючи у перерахунку пенсії діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, внаслідок чого позовні вимоги позивача про визнання неправомірними дій та рішення Управління щодо відмови в перерахунку пенсії не підлягають задоволенню, як не підлягають задоволенню і вимоги стосовно зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачеві та здійснити відповідні виплати, які є вихідними від позовної вимоги щодо протиправності дій пенсійного органу у відмові в перерахунку пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2016 року у справі № 484/1671/16-а, від 26 грудня 2016 року у справі № 697/1840/16-а, від 27 грудня 2016 року у справі № 697/1845/16-а, від 23 лютого 2017 року у справі № 691/709/16-а.

При вирішенні цих спірних правовідносин судом враховується правовий висновок Європейського суду з прав людини, викладений в Рішенні «Великода проти України» від 03. 06. 2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Також, у зазначеному Рішенні Європейський Суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським Судом з прав людини застосований також у Рішеннях від 09.10. 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12. 10. 2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

На підставі викладеного суд висновку прийшов до висновку про відсутність порушення норм матеріального права в діях відповідача, тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 37, 37-1 ЗУ "Про державну службу" (у редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії), ч. 4 ст. 45 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій", Постановою Кабінету Міністрів України від 09. 12. 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", рішенням Європейського Суду з прав людини по справі "Великода проти України», рішення Європейським Судом з прав людини у справі «Ейрі проти Ірландії», рішенням Європейського Суду з прав людини по справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» та керуючись ст. ст. 6, 10, 14, 18 ч. 1 п. 4, 70, 71, 104-106, 122 ч. 4, ст. 11 ч. 2, 128, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання неправомірною відмову в перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії - відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Диканський районний суд Полтавської області, шляхом подання апеляційної скарги в 10-ти денний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Головуючий: