Справа № 817/302/17
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2017 р.Р і в н е 817/302/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, до Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області
про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, до Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій.

В обґрунтування позову зазначає, що починаючи із 30.06.2013 позивач володіє автомобілем Toyota Сamry 2012 року випуску (кузов НОМЕР_1) сірого кольору. Повертаючись на постійне місце проживання до України з Республіки Молдова в кінці 2016 року позивачем вчергове було зареєстровано автомобіль Toyota Сamry 2012 року випуску (кузов НОМЕР_1), який постійно до цього перебував у його власності. Зважаючи на той факт, що Регіональним сервісним центром МВС в Рівненській області було повідомлено про необхідність сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування із посиланням на лист Пенсійного фонду України від 03.12.2012 № 28318/03-20, позивачем 31.12.2016 було сплачено 14730,86грн. бюджетного платежу до Головного управління ДКС України в Рівненській області. 03.02.2017 позивач звернувся до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою, в якій просив прийняти відповідне рішення про повернення помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. Листом №121/10 від 08.02.2017 позивачу повідомлено, що сплачений ним збір з операції відчуження легкового автомобіля при реєстрації легкового автомобіля поверненню не підлягає, що фактично є відмовою в задоволенні його заяви від 03.02.2017.

Позивач вважає дії Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови в поверненні коштів такими, що суперечать п.7 ст.1 Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки цим Законом покладений обов'язок зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на осіб лише у випадку першої реєстрації автомобіля. Згідно з листом Регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області від 23.01.2017 №31/17-73, за транспортним засобом Toyota Сamry 2012 року випуску, сірого кольору (кузов НОМЕР_1) в період із 04.06.2014 по 31.12.2016 міститься інформація щодо його реєстрації 5 разів, вперше яка проведена на території України 04.06.2014. А тому позивач вважає, що кошти в розмірі 14730,86грн. підлягають поверненню.

Позивач в судове засідання не прибув, в позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідач 1 Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.34-35). Представник відповідача 1 в судовому засіданні пояснив, що позивач не заперечує, що він добровільно сплатив збір. Крім того, в позовній заяві позивач вказує на те, що територіальний орган з надання сервісних послуг МВС повідомив його про необхідність сплати збору на обов'язкове пенсійне страхування при першій реєстрації транспортного засобу. Відтак, позивач володів достатнім об'ємом інформації для прийняття рішення щодо сплати даного збору чи відмови у такій. Якщо ж позивач, що його права порушено він мав можливість оскарження дій органу МВС із подальшим зобов'язанням останнього зареєструвати транспортний засіб. Проте жодних дій по захисту своїх прав позивачем не вчинялося. Крім того, вказав, що позивач платіжним дорученням №0.0.680143293.1 від 31.12.2016 підтвердив факт сплати коштів в сумі 14730,86грн. як обов'язковий збір під час набуття права власності на легковий автомобіль. Інших квитанцій, що підтверджували б факт сплати аналогічного збору в минулому, до реєстрації транспортного засобу в 2016 року, не надано. При цьому, з огляду на те, що Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснює адміністрування вказаного платежу у володінні державної установи перебувають помісячні зведені переліки усіх проплат, які були здійсненні в конкретному місяці, а саме - червень 2014 року. І в даному переліку відсутній запис із зазначенням будь-яких відомостей, що могли б ідентифікувати позивача як платника при реєстрації транспортного засобу.

Крім того вказує, що листом від 23.01.2017 №31/17-73 Регіональний сервісний центр МВС в Рівненській області повідомив, що дійсно транспортний засіб позивача реєструвався 04.06.2016 як "ввезений під зобов'язання про зворотне вивезення". Аналогічна реєстрація була проведена у 2015 році теж "під зобов'язання про зворотне вивезення". Проте ні у 2014, ні у 2015 роках збір з відповідної операції не сплачувався. Відтак, можна зробити висновок, що транспортний засіб перебуваючи на території України не був зареєстрований для постійного використання, а реєстрація, що була проведена - тимчасова, що дає лише можливість тимчасового використання транспортного засобу. Таким чином, відповідач 1 вважає, що у даній справі відсутній предмет оскарження, а тому позов до задоволення не підлягає.

Відповідач 2 Головне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області подав письмове пояснення по справі (а.с.30-31), у якому вказує, що Головне управління не вступало в правовідносини з позивачем, своїми діями або бездіяльністю не порушувало його законних прав та інтересів. Сплачені позивачем кошти були зараховані на рахунок відкритий в управлінні Державної казначейської служби України в м. Рівному та відповідно до Постанови кабінету Міністрів України від 16.02.2016 №16 "Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету", контролюється Пенсійним фондом.

Представник відповідача 1 Ясковець О.А та представник відповідача 2 Немкович І.І. прибули в судове засідання призначене на 21.03.2017. Судом поставлено на обговорення питання щодо розгляду справи у порядку письмового провадження. Представники відповідачів не заперечили проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

За таких обставин, враховуючи, що позивач просив розглянути справу за його відсутності, заслухавши думку представників відповідачів, з урахуванням ч.4 ст.122 КАС України суд перейшов до розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву та письмове пояснення відповідача 2, заслухавши думку представника відповідача 1, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 27.06.2013 прийнятий на постійний консульський облік в посольстві України в Республіці Молдова та знятий з постійного консульського обліку в посольстві України в Республіці Молдова 11.10.2016, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 (а.с.19).

Повертаючись на постійне місце проживання до України в кінці 2016 року, а саме 31.12.2016 позивачем було зареєстровано автомобіль Toyota Сamry 2012 року випуску, кузов НОМЕР_1, що постійно до цього перебував у його власності, що не заперечується та не оспорюється сторонами (а.с.11, 12).

Відповідно до квитанції №0.0.680143293.1 від 31.12.2016 позивачем сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування за першу державну реєстрацію транспортного засобу в Україні в сумі 14730,86грн. (а.с.18).

Позивачу видано свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 31.12.2016 відповідно до якого автомобіль Toyota Сamry, 2012 року випуску, кузов НОМЕР_1 взятий на облік в Україні, власником вказано ОСОБА_1 (а.с.15).

03.02.2017 ОСОБА_1 звернувся до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою в якій вказує, що Регіональний сервісний центр МВС в Рівненській області листом від 23.01.2017 №31/17-73 повідомив, що перша реєстрація на території України транспортного засобу Toyota Сamry, 2012 року випуску, кузов НОМЕР_1 була проведена 04.06.2014, а тому у відповідності до пп.14.1.163 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України на мав платити збір на обов'язкове державне пенсійне страхування за першу реєстрацію транспортного засобу 31.12.2016. А тому, просить прийняти рішення щодо повернення помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 14730,86грн. (а.с.14).

Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області листом від 08.02.2017 №121/10 повідомило, що відповідно до п.14 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, зареєстрованого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740, територіальні органи з надання сервісних послуг МВС здійснюють реєстрацію легкових автомобілів лише за умови сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується документом про сплату цього збору. Таким чином, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції з відчуження легкового автомобіля, сплачений ОСОБА_1 при реєстрації легкового автомобіля поверненню не підлягає (а.с.13).

Не погоджуючись з таким рішення позивач оскаржив його до суду.

Вирішуючи адміністративний спір по суті суд враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Реєстраційні операції з транспортними засобами в Україні, здійснюються відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (далі - Порядок № 1388).

Пунктом 8 Порядку №1388 передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до пункту 7 статті 1 Закону України від 26.06.1997 № 400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №400/97-ВР), платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в Україні територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, крім випадків забезпечення легковими автомобілями інвалідів згідно із законодавством та успадкування легкових автомобілів відповідно до закону.

Згідно з пунктом 6 статті 2 Закону №400/97-ВР, об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 7 статті 1 цього Закону, є вартість легкового автомобіля.

Відповідно до пункту 8 статті 4 Закону № 400/97-ВР, на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору, зокрема, для платників збору, визначених пунктом 7 статті 1 цього Закону, залежно від вартості об'єкта, визначеного пунктом 6 статті 2 цього Закону:

3 відсотки - якщо об'єкт оподаткування не перевищує 165 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня звітного року;

4 відсотки - якщо об'єкт оподаткування перевищує 165, але не перевищує 290 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня звітного року;

5 відсотків - якщо об'єкт оподаткування перевищує 290 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня звітного року.

Пунктом 12 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі - Порядок №1740), визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в Україні в територіальних органах з надання сервісних послуг МВС шляхом:

купівлі легкових автомобілів, у тому числі у виробників або торгівельних організацій (крім випадків забезпечення автомобілями інвалідів згідно із законодавством);

міни;

дарування (безоплатної передачі);

успадкування (крім випадків успадкування легкового автомобіля відповідно до закону);

з інших підстав, передбачених законодавством.

Згідно із п. 7 ст. 1 Закону №400/97-ВР та п.12 Порядку №1740 сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування обов'язковою умовою для сплати відповідного збору є набуття права власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в Україні територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Отже, обов'язкова сплата збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за операцію з реєстрації транспортного засобу здійснюється за наявності двох умов, а саме набуття права власності на легковий автомобіль, а також його перша державна реєстрація в Україні.

Згідно з довідкою Міністерства інформаційної технології і зв'язку Республіки Молдова від 10.10.2016 серії ТС № 0024350 підтверджено, що по стану бази даних Державного реєстру транспорту на 10.10.2016, транспортний засіб "Toyota Camry", кузов НОМЕР_1, двигун НОМЕР_4, реєстраційні номерні знаки НОМЕР_5, первинно зареєстрований (постійно) на території Республіки Молдова 30.06.2013, за громадянином ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 13.04.2016 була проведена корекція реквізитів, видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 (а.с.37).

У відповідності до пп.14.1.163 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, перша реєстрація транспортного засобу - реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Згідно з пп.14.1.251 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби

Новий транспортний засіб, згідно з пп.14.1.124 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України - це транспортний засіб, що не має актів державної реєстрації уповноважених органів, у тому числі іноземних, які дають право на його експлуатацію.

З наявних в матеріалах справи сертифікатів реєстрації, виданих на автомобіль "Toyota Сamry", кузов НОМЕР_1, двигун НОМЕР_4, встановлено державну реєстрацію транспортного засобу уповноваженими органами Республіки Молдова за ОСОБА_1 починаючи із 30.06.2013 (а.с.38-40).

Крім того, із листа Регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області від 23.01.2017 №31/17-73 та додатку до нього встановлено, що автомобіль Toyota Сamry 2012 року випуску, кузов НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1 в період із червня 2014 по березень 2016 двічі постановлявся на облік (здійснювалась його реєстрація) та знімався з обліку у відділі РЕР ДАІ з обслуговування м. Рівне, Рівненського та Здолбунівського районів, підпорядкованого УМВС як ввезений під зобов'язання про зворотне вивезення. З 31.12.2016 транспортний засіб Toyota Сamry 2012 року випуску, кузов НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_1 у зв'язку з приїздом на постійне місце проживання. Датою першої реєстрації на території України вважається 04.06.2014 (а.с.16, 17).

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач помилково сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 14730,86грн. у зв'язку з відсутністю набуття ним права власності на вказаний автомобіль в Україні і відповідно відсутності першої реєстрації транспортного засобу 31.12.2016, а тому вказані кошти підлягають поверненню позивачу.

Щодо порядку прийняття відповідачем 1 рішення про повернення помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.45 Бюджетного кодексу України, Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182 (далі - Порядок № 787).

Пунктом 5 Порядку №787 визначено, зокрема, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року № 106 "Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету" з огляду на коди бюджетної класифікації, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 14 січня 2011 року №11 (24140300 - Збір під час набуття права власності на легкові автомобілі), органом, який забезпечує здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного бюджету збору під час набуття права власності на легкові автомобілі, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного бюджету, визначено ПФУ.

Аналіз вказаного свідчить, що підставою, яка обумовлює повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів є подання наступних документів: заяви платника; подання органу, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету; платіжних доручень, що підтверджують зарахування коштів до відповідного бюджету.

Разом з тим, за результатами розгляду заяви на повернення помилково або надміру сплачених грошових коштів, органом, що контролює справляння надходжень бюджету, надається подання про повернення відповідних сум коштів або приймається рішення про відмову у поверненні помилково або надміру сплачених грошових зобов'язань, у разі відсутності законодавчо визначених умов повернення помилково або надміру сплачених грошових коштів.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено правомірність відмови в поверненні помилково сплачених коштів, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Судовий збір присуджується на користь позивача у відповідності до ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у відмові ОСОБА_1 щодо повернення помилково сплачених коштів у вигляді збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 14730,86грн. (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять гривень 86коп.) за реєстрацію транспортного засобу Toyota Сamry 2012 року випуску (кузов НОМЕР_1), викладену у формі листа від 08.02.2018 №121/10.

Зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області скласти та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 14730,86грн. (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять гривень 86коп.) за реєстрацію транспортного засобу Toyota Сamry 2012 року випуску (кузов НОМЕР_1).

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судовий збір в розмірі 640,00грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.