Справа № 523/17640/16-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 523/17640/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кисельов В.К.

04 квітня 2017 року Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.

судді -Потапчука В.О.

судді -Семенюка Г.В.

за участю секретаря - Алексєєвої Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 27 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона працювала в органах державної служби в управлінні Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси, після реорганізації - Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, на посаді заступника начальника відділення по виплаті пенсії відділу пенсійного забезпечення, що підтверджується копією трудової книжки. 17.10.2005 року ОСОБА_1 була призначена пенсія відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-Х11 «Про державну службу». До цього часу ОСОБА_1 перебуває на обліку в Суворовському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одеси та отримує пенсію державного службовця у розмірі 90% від заробітної плати. 04.10.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду в м. Одесі із заявою про надання довідки про заробітну плату та перерахунок пенсії.

Листом від 17.10. 2016 року за № 203/Г-5 відповідачем відмовлено у наданні довідки про заробітну плату та відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року не передбачено проведення перерахунку пенсії державних службовців.

Адміністративна справа розглядалась судом першої інстанції в порядку скороченого провадження.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 27 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37-1 3акону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням заробітної плати за посадою, з якої була призначена пенсія.

Зобов'язано Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, відповідно до ст. 37-1 Закону України від 16.12,1993 №3723-Х1І "Про державну службу" (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії), на підставі довідки про заробітну плату №8767/06 від 13.12.2016р., провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 пенсії, у розмірі 90% від суми заробітної плати, з 01 грудня 2015 року , на яку нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування працюючого державного службовця з урахуванням виплачених сум без обмеження максимального розміру пенсії,не змінюючи фіксовану індексацію пенсії.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про відмову в задоволені позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_1 працювала в органах державної служби в управлінні Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси на посаді заступника начальника відділення по виплаті пенсії відділу пенсійного забезпечення, що підтверджується копією трудової книжки. 17.10.2005 року позивачу була призначена пенсія відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року. 04.10.2016 року, у зв'язку із підвищенням на 25 % заробітної плати державних службовців відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 09.12.2015 р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», ОСОБА_1 звернулась до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду в м. Одесі із заявою про надання їй довідки про заробітну плату станом на 01 грудня 2015 року та станом на 01 травня 2016 року та здійснення перерахунку пенсії. Листом від 17.10.2016 року за № 203/Г-5 відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до чинних на час її призначення норм Закону України «Про державну службу».

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини 3 статті 2 та частини 1 статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на пенсію позивач реалізував в 2005 році та нарахування йому пенсії здійснювалося у розмірах, встановлених статтею 37 Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на час її призначення.

Законом України від 2 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» статтю 37 Закону України "Про державну службу» доповнено частиною четвертою такого змісту «тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Відповідно до частини п'ятої Прикінцевих положень Закону України від 2 березня 2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до де яких законодавчих актів стосовно пенсійного забезпечення» (який набрав чинності 1 квітня 2015 року) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

У зв'язку з тим, що до 1 червня 2015 року не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року органи Пенсійного фонду України не призначають пенсій відповідно до вказаних вище Законів, а призначені до вказаної вище дати - не перераховуються.

Із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» позивач звернулася після визначеного названим вище Законом України №213-VІІІ терміну, встановленого для прийняття закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах.

Зважаючи на те, що такого закону так і не було прийнято, колегія суддів приходить до висновку, що Пенсійний орган правомірно відмовив позивачу у задоволенні його заяви, оскільки діяв у відповідності до ст.19 Конституції України та на законних підставах відмовив у перерахунку пенсії, так як на час звернення за таким перерахунком положення статті 37-1 Закону України «Про державну службу» втратили чинність, тому у суб'єкта владних повноважень відсутні підстави для їх застосування.

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 27 грудня 2016 року -скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлено 04 квітня 2017 року.

Головуючий: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк