Справа № 803/74/17
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року Справа № 803/74/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Валюха В.М.,

при секретарі судового засідання Столярчук А.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «ЮрЗемсервіс» до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання протиправним та скасування висновку, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ЮрЗемсервіс» (далі ПП «ЮрЗемсервіс») звернулося з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання протиправним та скасування висновку державної експертизи землевпорядної документації від 29.12.2016 № 734, зобовязання провести експертизу проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села ОСОБА_3 на території Великоведмезької сільської ради Маневицького району Волинської області повторно з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області була проведена повторна державна експертиза проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села ОСОБА_3 на території Великоведмезької сільської ради Маневицького району Волинської області, розробником якого є ПП «ЮрЗемсервіс», та складено висновок від 29.12.2016 № 734, згідно з яким проект землеустрою оцінено негативно та не погоджено.

Позивач не погоджується із висновком державної експертизи землевпорядної документації від 29.12.2016 № 734, оскільки вимоги законодавства при його складанні були дотримані, зазначені у висновку порушення позивач не допустив, а окремі недоліки не дають підстав стверджувати про наявність грубих порушень законодавства, які можуть бути підставою для негативного висновку державної експертизи проекту землеустрою.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати висновок державної експертизи землевпорядної документації від 29.12.2016 № 734 та зобовязати відповідача провести експертизу проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села ОСОБА_3 на території Великоведмезької сільської ради Маневицького району Волинської області повторно з урахуванням висновків суду.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 02.03.2017 № 9-3-0.6-2081/2-17 (а. с. 105-109) та поясненнях від 29.03.2017 № 9-3-0.6-3267/2-17 (а. с. 148-149) відповідач адміністративний позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що оскаржуваний висновок прийнято правомірно, а позивач не звертався до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин із клопотанням про спростування висновку державної експертизи, що свідчить про передчасність заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях, та просить відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ПП «ЮрЗемсервіс», на підставі укладеного з Великоведмезькою сільською радою Маневицького району Волинської області договору № 24М від 20.04.2015 та додаткового договору до нього № 37 від 24.11.2016 (а. с. 126-127), розробило проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села ОСОБА_3 на території Великоведмезької сільської ради Маневицького району Волинської області, який згідно із заявою від 20.07.2016 (а. с. 116) був поданий до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області для проведення державної експертизи.

16.08.2016 Головне управління Держгеокадастру у Волинській області склало висновок державної експертизи землевпорядної документації № 360, з якого вбачається, що проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж населеного пункту села ОСОБА_3 Великоведмезької сільської ради Маневицького району Волинської області не відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується (а. с. 121).

07.12.2016 ПП «ЮрЗемсервіс» повторно звернулося із заявою (а. с. 119) про надання висновку державної експертизи щодо проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села ОСОБА_3 на території Великоведмезької сільської ради Маневицького району Волинської області (а. с. 16-85), у звязку із чим Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області було складено висновок державної експертизи землевпорядної документації від 29.12.2016 № 734.

Як вбачається із пункту 10 висновку державної експертизи землевпорядної документації від 29.12.2016 № 734, до проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж населеного пункту села ОСОБА_3 на території Великоведмезької сільської ради Маневицького району висловлені такі зауваження та пропозиції:

1. В проекті землеустрою включене технічне завдання на розробку проекту землеустрою, а передбачене завдання на виконання робіт. Відсутній опис меж адміністративно-територіальної одиниці (в описі меж на графічних матеріалах зазначено про землі Маневицького району, інформація про суміжних землекористувачів та власників земельних ділянок відсутня). Зміст проекту землеустрою не відповідає статті 46 Закону України «Про землеустрій».

2. Рішення Великоведмезької сільської ради від 26.11.2012 № 24/11 про розроблення проекту землеустрою щодо зміни меж населеного пункту села ОСОБА_3 прийняте до затвердження змін до генерального плану села ОСОБА_3 прийняте до затвердження змін до генерального плану села ОСОБА_3 рішенням Великоведмезької сільської ради від 16.02.2016 № 5/2 (стаття 46 Закону України «Про землеустрій», статті 173, 174 Земельного кодексу України).

2. Наявна розбіжність проектних меж ділянки № 2 в генплані та в проекті землеустрою.

3. Згідно умовних позначень графічних матеріалів проекту землеустрою не підтверджено правовий статус меліоративних систем на земельних ділянках № 3 площею 1,5890 га, № 6 площею 17,5103 га щодо дотримання вимог статей 83, 84, 117 Земельного кодексу України.

4. В проекті землеустрою не обґрунтовано призначення земельних ділянок (переліком земельних ділянок), які переходять в комунальну власність відповідної територіальної громади із земель державної власності, у разі включення в межах населеного пункту з урахуванням вимог статті 46 Закону України «Про землеустрій», статей 83, 84, 117 Земельного кодексу України.

5. Опис меж адміністративно-територіальної одиниці села ОСОБА_3 не враховує суміжні сформовані земельні ділянки (стаття 46 Закону України «Про землеустрій»).

6. Земельні ділянки № 3 площею 1,5890 га, № 4 площею 1,5650 га, № 5 площею 4,7069 га уточнити склад земельних угідь враховуючи умовні позначення на викопіюванні з кадастрового плану масштабу 1:10000.

7. Уточнити розташування проектних меж населеного пункту з межами сформованих земельних ділянок (статті 25, 46 Закону України «Про землеустрій»).

8. Врахувати вимоги Закону України «Про внесення змін до Земельного кодексу країни та інших законів України щодо проведення робіт із землеустрою, повязаних із встановленням і зміною меж сіл, селищ, міст, районів» від 21.06.2012 № 5003-VI, статей 25, 46 Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про Державний земельний кадастр», статей 10, 173, 174, 186 Земельного кодексу України.

Підсумкова оцінка результатів державної експертизи зазначена у пункті 11 висновку державної експертизи землевпорядної документації від 29.12.2016 № 734, з якого вбачається, що проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж населеного пункту села ОСОБА_3 Великоведмезької сільської ради Маневицького району Волинської області не відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється негативно та не погоджується (а. с. 7).

Відповідно до частин першої, другої статті 173 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ (з наступними змінами та доповненнями) межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій. Межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць. Проекти землеустрою щодо зміни меж населених пунктів розробляються з урахуванням генеральних планів населених пунктів.

Як передбачено пунктом «б» частини другої статті 25 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV (з наступними змінами та доповненнями, далі Закон № 858-IV), проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць є одним із видів документації із землеустрою.

Згідно із частинами першою, третьою статті 46 Закону № 858-IV для встановлення або зміни меж адміністративно-територіальних одиниць розробляються проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж відповідних адміністративно-територіальних одиниць. Проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць включає: а) пояснювальну записку; б) завдання на виконання робіт; в) рішення про розроблення проекту землеустрою щодо встановлення або зміни меж адміністративно-територіальних одиниць; г) посвідчені в установленому порядку копії генерального плану населеного пункту, рішень про його затвердження (у разі зміни меж населеного пункту); ґ) викопіювання із схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці (утворення), а у разі її відсутності - викопіювання із проекту формування територій сільських, селищних рад; д) викопіювання із кадастрових карт (планів) з відображенням існуючих (за їх наявності) та проектних меж адміністративно-територіальної одиниці; е) експлікація земель в існуючих (за їх наявності) та проектних межах адміністративно-територіальної одиниці; є) опис меж адміністративно-територіальних одиниць; ж) матеріали погодження проекту; з) матеріали виносу меж адміністративно-територіальних одиниць в натуру (на місцевість) з каталогом координат їх поворотних точок.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» від 17.06.2004 № 1808-IV (з наступними змінами та доповненнями, далі Закон № 1808-IV) державна експертиза землевпорядної документації (далі - державна експертиза) - це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об'єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об'єктів експертизи.

За приписами статті 6 Закону № 1808-IV об'єктами державної експертизи є документація із землеустрою та документація з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріали і документація державного земельного кадастру.

Згідно із статтею 8, частиною першою статті 9 Закону № 1808-IV державна експертиза проводиться в обов'язковій, вибірковій та добровільній формах. Обов'язковій державній експертизі підлягають: проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць.

Відповідно до статті 13 Закону № 1808-IV первинна державна експертиза передбачає проведення всіх необхідних заходів у процесі підготовки обґрунтованого висновку державної експертизи щодо об'єктів державної експертизи.

Як передбачено частиною першою статті 14 Закону № 1808-IV, повторна державна експертиза проводиться: у разі одержання негативного висновку первинної державної експертизи щодо об'єктів, які підлягають обов'язковій державній експертизі; у разі спростування негативного висновку первинної державної експертизи; у випадку, визначеному частиною другою статті 36 цього Закону.

Частинами першою, сьомою статті 35 Закону № 1808-IV визначено, що результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи. Об'єкт державної експертизи, який не відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується. Негативна оцінка об'єкта державної експертизи повинна бути всебічно обґрунтована відповідно до вимог законодавства, встановлених стандартів, норм і правил.

Згідно із частинами першою четвертою статті 37 Закону № 1808-IV замовники або розробники об'єктів державної експертизи, заінтересовані у спростуванні висновків державної експертизи або їх окремих положень, подають обґрунтоване клопотання (заяву) про це до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у місячний термін з дня отримання клопотання (заяви) розглядає його і за наявності підстав призначає проведення повторної державної експертизи. У разі спростування висновків державної експертизи, яку проводив центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до проведення повторної державної експертизи залучаються незалежні експерти. У разі відмови в розгляді заяви про спростування висновків державної експертизи або незгоди з висновками повторної державної експертизи замовники або розробники об'єктів державної експертизи мають право звернутися до суду.

Аналіз положень статті 37 Закону № 1808-IV дає підстави дійти висновку про те, що у разі прийняття негативного висновку державної експертизи землевпорядної документації заінтересовані особи мають подати обґрунтоване клопотання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який відповідно до Закону № 1808-IV уповноважений розглядати такі клопотання.

При цьому, право заінтересованих осіб на звернення до суду з позовом про скасування висновків державної експертизи може бути реалізоване лише у разі відмови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, в розгляді заяви про спростування висновків державної експертизи або незгоди з висновками повторної експертизи, призначеної саме центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, позивач не звертався до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин із клопотанням про спростування висновків державної експертизи землевпорядної документації від 29.12.2016 № 734, як це прямо передбачено статтею 37 Закону № 1808-IV, а відразу звернувся до суду із цим позовом. При цьому, повторна державна експертиза землевпорядної документації, яка оформлена висновком від 29.12.2016 № 734, не була призначена центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а проведена за заявою позивача, поданою до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 6 КАС встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

З урахуванням вищезазначених норм, а також того, що позивачем не було дотримано порядку, встановленого статтею 37 Закону № 1808-IV, в частині подання обґрунтованого клопотання (заяви) про спростування висновків державної експертизи до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, суд приходить до висновку про передчасність заявлених позовних вимог та необхідність відмови у їх задоволенні.

Керуючись статтями 160-163 КАС України, на підставі Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 254 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.М.Валюх

Постанова складена у повному обсязі 03 квітня 2017 року