Справа № 826/3887/14
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року м. Київ К/800/51830/14

К/800/53922/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й.(судді-доповідача),

Стародуба О.П.,

Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішення та наказів, визнання протиправними дій,

за касаційними скаргами Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції в Дніпропетровській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом, про: визнання протиправними та скасування наказів від 19 грудня 2013 року №2693/5 «Про зупинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3», від 31 січня 2014 року №220/5 в частині анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого; визнання протиправним та скасування рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), оформленого протоколом №09/01/2014 від 29 січня 2014 року; визнання протиправними дій щодо проведення позапланової виїзної перевірки з 20 листопада 2013 року по 22 листопада 2013 року та з внесення до акту від 3 грудня 2013 року №72-А відомостей про порушення арбітражним керуючим вимог частини 6 статті 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в частині порушення абзаців 7, 8 ч.1 ст. 25 вказаного закону, а саме дій в інтересах громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третіх осіб які не є кредиторами у справі про банкрутство ВАТ «Сумський хлібокомбінат».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 квітня 2014 року у задоволення позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 квітня 2014 року, прийнято нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №2693/5 від 19 грудня 2013 року «Про зупинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3». Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №220/5 від 31 січня 2014 року «Про анулювання свідоцтв про право на здійснення діяльності арбітражних керуючих» в частині «анулювати свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1387 від 23 липня 2013 року, виданого ОСОБА_3, на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 29 січня 2014 року №15 та протоколу її засідання від 29 січня 2014 року№09/01/2014». Визнано протиправним та скасовано рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) оформленого протоколом №09/01/2014 від 29 січня 2014 року про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Визнано протиправними дії Головного управління юстиції в Дніпропетровської області з проведення з 20 листопада 2013 року до 22 листопада 2013 року позапланової невиїзної перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_3 на предмет додержання вимог Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під час виконання повноважень ліквідатора у справі №Б29/161-09 про банкрутство ВАТ «Сумський хлібокомбінат». В решті позову відмовлено.

У касаційних скаргах відповідачі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просять скасувати ухвалене ним судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновків про відмову у задоволенні касаційних скарг з огляду на наступне.

Судами встановлено, що за дорученням Міністерства юстиції України від 5 листопада 2013 року на підставі скарги TOB «Сумиторг-Партнер» від 29 жовтня 2013 року, Головним управлінням юстиції в Дніпропетровській області було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3 в період з 15 листопада 2013 року по 19 листопада 2013 року, згодом її було перенесено на 20 листопада 2013 року - 22 листопада 2013 року.

За результатами перевірки було складено довідку від 22 листопада 2013 року та акт перевірки від 3 грудня 2013 року, згідно з яким встановлено, що арбітражний керуючий ОСОБА_3 завдала шкоди ВАТ «Сумський хлібокомбінат» в розмірі 569 200, 00 грн шляхом відмови від цієї дебіторської заборгованості.

На підставі висновків вказаного акту Міністерством юстиції України видано наказ від 19 грудня 2013 року №2692/5, яким було зупинено діяльність арбітражного керуючого та надано доручення Головному управлінню юстиції в Дніпропетровській області подати до Господарського суду Дніпропетровської області клопотання про відсторонення ОСОБА_3 від обов'язків ліквідатора.

Рішенням Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 29 січня 2013 року, яке оформлено протоколом №09/01/2014, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

31 січня 2014 року Міністерством юстиції України видано наказ № 220/5, згідно з пунктом 1 якого анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, виданого позивачу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що перевірку призначено та проведено у відповідності до законодавства, оскаржувані накази прийнято уповноваженою особою з дотриманням вимог Порядку.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем процедури проведення перевірки, встановленої Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року №1284/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 3 липня 2013 року за №1113/23645 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2. 7. Порядку орган контролю проводить перевірки за умовами письмового повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки, яке повинно бути надіслано органом контролю не пізніше ніж за десять календарних днів до дня початку планової перевірки та не пізніше ніж за п'ять днів до дня початку позапланової перевірки, з урахуванням особливостей, визначених у цьому Порядку, а саме, враховуючи час на перебіг поштової кореспонденції та забезпечити належні можливості для арбітражного керуючого для підготовки та надання пояснень (п. 2.8 Порядку).

Підпунктом 2.15.1 Порядку передбачено, що повідомлення про проведення позапланової перевірки надсилається рекомендованим листом, а також факсимільним зв'язком та електронною адресою.

Відповідно до підпункту 2.15.2. Порядку арбітражний керуючий вважається повідомленим про проведення перевірки належним чином за умови, якщо повідомлення про проведення перевірки надіслано органом контролю у строк та спосіб, визначені саме цим Порядком.

Наказом Головного управління юстиції у Дніпропетровський області від 8 листопада 2013 року №883/05-08 призначено провести позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_3 у період з 15 по 19 листопада 2013 року, в якому зазначено, що в строк до 14 листопада 2013 року позивач повинна надати пояснення та копії документів, зазначених у запиті про надання інформації.

З матеріалів справи вбачається, та не заперечується відповідачами, що повідомлення від 8 листопада 2013 року № 71 про проведення позапланової невиїзної надійшло на адресу позивача 11 листопада 2013 року.

14 листопада 2013 року позивачем направлено по пошті пояснення на запит, яке отримано уповноваженою особою Головного управління юстиції у Дніпропетровський області 18 листопада 2013 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, враховуючи, що повідомлення про проведення перевірки було отримане позивачем лише 11 листопада 2013 року, тобто за два дні до 14 листопада 2013 року та за три дні до початку перевірки, то колегія суддів вважає правильними висновки суду апеляційної інстанції про те, що відповідачем не було забезпечено належні можливості для арбітражного керуючого для підготовки та надання пояснень.

Крім того, зі змісту складеної за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого довідки від 22 листопада 2013 року, яку позивач отримала 25 листопада 2013 року, вбачається, що перевірка проводилася в період з 20 листопада 2013 року до 22 листопада 2013 року, а не з 15 по 19 листопада 2013 року, як було зазначено в повідомленні.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивача було повідомлено про зміни стосовно періоду в якому буде проводиться позапланова перевірка, при цьому відповідачем вказаних обставин також не доведено, хоча в силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім цього, відповідно до п. 2.16. Порядку, дата проведення перевірки може бути перенесена у разі неможливості її проведення з підстав, незалежних від органу контролю чи арбітражного керуючого, про що орган контролю видає наказ, у якому зазначаються підстава та термін перенесення. Проведення перевірки може бути перенесено за рішенням органу контролю, оформленим, відповідним наказом, до початку проведення перевірки виключно у виняткових випадках, якщо з об'єктивних підстав проведення перевірки у встановлений строк є неможливим.

Тобто, підставою для перенесення мають бути обставини, які не залежать від органу контролю, проте відповідачем існування таких обставин не доведено так само як і факту повідомлення позивача про перенесення перевірки, що свідчить про порушення відповідачем вказаних вище норм, зокрема підпункту 2.15.2 та 2.16 Порядку.

Відповідно до пунктів 5.1 та 5.4 Порядку в останній день перевірки орган контролю складає та підписує Довідку у двох примірниках. Довідка за результатами перевірки складається з вступної, описової та резолютивної частин.

У резолютивній частині Довідки комісією підсумовуються результати перевірки та зазначаються в т.ч.: у разі встановлення під час проведення перевірки порушень вимог законодавства-порушення та посилання на структурні елементи нормативно-правового акта, який порушено; дата, до якої комісією приймаються пояснення, зауваження, заперечення до Довідки або інформація про усунення порушень зазначених у Довідці (п. 5.4.3. Порядку).

22 листопада 2013 року комісією з перевірки складено довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого, яку у зв'язку з відсутністю арбітражного керуючого було направлено 25 листопада 2013 року на її адресу рекомендованим листом та електронною поштою.

Разом з тим, зі змісту довідки вбачається, що у ній не вказано інформації про усунення порушень зазначених у довідці, відсутні посилання на докази, які б спростовували твердження позивача та доводили висновки, викладені в довідці, крім того, не зазначено дати, до якої комісією приймаються пояснення, зауваження, заперечення до довідки, що є порушенням прав позивача.

Крім того, згідно з висновками акта перевірки на підставі якого було прийнято спірні рішення, під час виконання позивачем повноважень ліквідатора у справі №Б29/161-09 про банкрутство ВАТ «Сумський хлібокомбінат» з питань викладених у скарзі ТОВ «Сумиторг-партнер» виявлено порушення вимог ч. 6 ст. 3-1 Закону №2343 в частині порушення абз. 7, 8 ч. 1 ст. 25 Закону №2343, а саме арбітражний керуючий не діяла в інтересах боржника та кредиторів, а діяла в інтересах третіх осіб, які не є кредиторами у справі про банкрутство ВАГ «Сумський хлібокомбінат», тобто несумлінно та нерозумно без урахування інтересів боржника та його кредиторів.

Висновки мотивовані тим, що позивач подала від імені ВАТ «Сумський хлібокомбінат» до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції заяву про відмову від стягнення коштів з фізичної особи, яка є боржником ВАТ «Сумський хлібокомбінат», на користь банкрута грошових коштів за виконавчим листом у справі за №591/1013/13-ц в сумі 250 000,00 грн. Також зазначено, що позивач подала до Апеляційного суду Сумської області заяву про визнання апеляційної скарги та відмову від позову в справі про стягнення грошових коштів на користь ВАТ «Сумський хлібокомбінат» з фізичної особи ОСОБА_4 у розмірі 319 200,00 грн. Враховуючи, що заява про призначення ліквідатором ВАТ «Сумський хлібокомбінат» була подана від ОСОБА_4, а також те, що позивачем подано до ВДВС Сумського міського управління юстиції заяву про відмову від стягнення з ОСОБА_4 на користь банкрута грошових коштів в сумі 250 000,00, відповідач дійшов висновку про вчинення ОСОБА_3 дій в інтересах ОСОБА_4

Разом з тим, позивач зазначає, що звернень до ВДВС та до суду апеляційної інстанції про відмову від стягнення вона не подавала, а звернення подані від її імені є підробленими, у зв'язку з чим вона звернулася до Генеральної прокуратури України та подала скаргу (в порядку ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження»» на дії державного виконавця, де повідомила про те, що не подавала заяви про відмову від стягнення, що подана від її імені заява є підробленою та просила скасувати прийняті на підставі такої заяви рішення в разі якщо такі рішення були прийняті.

На підтвердження власної позиції позивачем надано Висновок експерта за результатами проведення експертного почеркознавчого дослідження від 19.03.2014 № 0784 Київської незалежної судово-експертної установи, згідно з яким підписи від імені ОСОБА_3, зображення яких містяться в електрографічних копіях клопотання до апеляційного суду Сумської області та заяви до ВДВС Сумського МУЮ виконані не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням підписів ОСОБА_3

Також позивачем надано копію заяви про злочин, яку отримано прокуратурою 14 листопада 2013 року, з якої вбачається, що представник ОСОБА_3 від її імені звертався до Генеральної прокуратури України і просив розпочати досудове розслідування, встановити та притягнути до кримінальної відповідальності винних осіб, посилаючись на наявність ознак злочину, передбаченого ч. 3, 4 ст. 358 КК України (повторне підроблення та використання підробленого документа).

Разом з тим, ані в довідці № 72-Д від 22.11.2013, ані в акті перевірки № 72-А від 03.12.2013, на підставі якого прийнято спірні рішення, відповідачі вказаним доводам позивача жодної оцінки не надали.

Крім того, позивачем надано висновок експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Сумській області від 29.05.2014 №17 у кримінальному провадженні №0007422, згідно з пунктами 2 та 3 якого встановлено, що підпис в графі «Ліквідатор ВАТ «Сумський хлібокомбінат» від імені ОСОБА_3 у заяві ОСОБА_3 до ВДВС СМУЮ, виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою; підпис в графі «Ліквідатор ВАТ «Сумський хлібокомбінат» від імені ОСОБА_3 у клопотанні до Апеляційного суду Сумської області виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою.

Оскільки почеркознавча експертиза проведена в межах кримінального провадження, експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, що знайшло відображення в тому числі у висновку експерта.

Також колегія суддів вважає необґрунтованим висновок про завдання позивачем шкоди інтересам боржника та кредиторів. Так, зокрема з матеріалів справи вбачається, що розгляд апеляційної скарги у справі про стягнення на користь ВАТ «Сумський хлібокомбінат» з ОСОБА_4 коштів продовжувався, а, отже, обставини щодо відмови ОСОБА_3 від апеляційної скарги спростовуються наявними у справі доказами.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції про те, що матеріалами справи спростовуються висновки довідки та акту перевірки, а тому прийняті на їх підставі, із врахуванням цих висновків, спірні накази підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого ним судового рішення.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційні скарги Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

О.П. Стародуб

І.В. Штульман