Справа № 2-а-5614/11/2206
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-5614/11/2206

Головуючий у 1-й інстанції: Кучерява А.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

30 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2011 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" до комунального підприємства "Інвентарбюро" Дунаєвецької районної ради Хмельницької області, Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області в особі сектора з питань державної реєстрації про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2011 року позивач - ТОВ "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" звернулось до суду з позовом до Комунального підприємства "Інвентарбюро" Дунаєвецької районної ради Хмельницької області, реєстратора ОСОБА_3 про скасування рішення.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2011 року позов задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково.

Вважаючи постанову суду першої інстанції такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, публічне акціонерне товариство "Банк Фінанси та Кредит" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року апеляційну скаргу ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" задоволено, постанову суду першої інстанції скасовано та в позові відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 жовтня 2016 року постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, оскільки апеляційним судом не наведені мотиви, за яких визнані поважними причини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року справу прийнято до свого провадження суддею-доповідачем Білою Л.М. та призначено до розгляду питання про поновлення строку на апеляційну оскарження.

Ухвалою апеляційного суду від 26 січня 2017 року замінено відповідача - реєстратора ОСОБА_3 на належного відповідача - Дунаєвецьку районну державну адміністрацію Хмельницької області в особі сектора з питань державної реєстрації.

На виконання вимог ухвали Вищого адміністративного суду України від 12 жовтня 2016 року, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року апелянту - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" поновлено строк на апеляційне оскарження.

03 березня 2017 року до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області в особі сектора з питань державної реєстрації (вх.№ 3842/17).

30 березня 2017 року до суду надійшло клопотання про перенесення розгляду справи (вх.№555/17) від позивача.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України і, відповідно, відмовити у задоволенні клопотання про перенесення розгляду справи.

Згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надавши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, зважаючи на наступне.

Як слідує з матеріалів справи, позивач, оскаржуючи рішення щодо відмови у проведенні реєстрації права власності, посилався на рішення Господарського суду Хмельницької області від 3 серпня 2007 року, відповідно до якого право власності на комплекс, який розташований в м. Дунаївцях по вул. Красінських (вул. Леніна), 13 визнано за ЗАТ "Дунаєвецький арматурний завод", а також проведена реєстрація в МКП "Інвентарбюро".

29 березня 2010 року Вищим Господарським судом України було скасоване попереднє рішення від 3 серпня 2007 року Господарського суду Хмельницької області, а справу передано на новий судовий розгляд господарського суду Хмельницької області.

Повторним рішенням Господарського суду Хмельницької області від 26 серпня 2010 року право приватної власності ЗАТ "Дунаєвецький арматурний завод" підтверджено, та залишено в силі Житомирським апеляційним судом згідно постанови від 30 листопада 2010 року, про що було повідомлено реєстратора, ОСОБА_4 відповідним листом.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 23 червня 2011 року затверджено мирову угоду, за якою всі об'єкти нерухомості ЗАТ "Дунаєвецький арматурний завод" перейшли у власність ТОВ "Дунаєвецький ливарно-механічний завод", що, на думку позивача, є підставою для державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно. Проте реєстратором ОСОБА_3 відмовлено у проведенні такої реєстрації.

Не погоджуючись з такими діями відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний майновий комплекс належить позивачеві на підставі Мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 23 червня 2011 року у справі № 2/13/85-Б. Крім того, судом першої інстанції враховано те, що згідно з п. 14 додатка 1 до п. 2.1 Тимчасового положення про порядок державно реєстрації прав власності та інших речових прав, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.02 № 7/5 мирова угода, затверджена ухвалою суду, є правовстановлювальним документом на підставі якого проводиться реєстрація прав власності. А тому судом зобов'язано комунальне підприємство "Інвентарбюро" Дунаєвецької районної ради Дунаєвецького району Хмельницької області провести державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" (код 34544034) на нерухоме майно - комплекс, що розташований в місті Дунаївцях по вул. Красинських, 13 (реєстраційний номер об'єкта 3029179).

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відовідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Відмова від права на звернення до суду є недійсною.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2005 між Банком "Фінанси і Кредит", правонаступником якого є ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" та ТОВ "Дунаєвецький арматурний завод" укладено Договір про поновлювальну кредитну лінію № 201-04-05 (із змінами та доповненнями).

У якості забезпечення виконання договору, укладено іпотечний договір № UAN/201-1 від 25.04.2005 року, за яким в іпотеку банку передано майновий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Дунаївці, вул. Леніна, 13, з переліком майна згідно додатку.

Право власності на цілісний майновий комплекс приміщень та споруд ТОВ "Дунаєвецький арматурний завод" виникло на підставі рішення виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради № 162 від 22.07.2004 та Свідоцтва про право власності на майно загальною площею 17 106,5 кв.м., виданого 02.09.2004 виконавчим комітетом Дунаєвецької міської ради.

02.09.2004 Дунаєвецьким МКП "Інвентарбюро" здійснено реєстрацію права власності за ТОВ "Дунаєвецький арматурний завод".

Положеннями ст. 3 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення (в даному випадку з 25.04.2005). У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду.

За приписами ст. 4 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Державна реєстрація здійснюється особою, на яку відповідно до законодавства покладені функції щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою, на підставі повідомлення іпотекодержателя.

Відповідні записи зроблені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слободян В.М., про що видані Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек № 3234350 від 25.04.2005 та Витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомому майна № 3234105 від 25.04.2005.

Нормами ст. 47 Господарського кодексу України встановлено, що держава гарантує недоторканність майна і забезпечує захист майнових прав підприємця.

В той же час, судова колегія зауважує, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 110 КАС України до судового розгляду адміністративної справи не вжив заходів для всебічного та об'єктивного розгляду.

Не залучення до розгляду справи в суді першої інстанції ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", який виступає іпотекодержателем майна, спір про реєстрацію якого виник, є грубим порушенням майнових прав апелянта та процесуальних вимог КАС України.

Крім того, як слідує з доводів апелянта, постановою Вищого господарського суду України від 17.07.2012 по справі №12/13/11/662-10 касаційна скарга ТОВ "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" залишена без задоволення, а постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 18.04.2012 про відмову у задоволенні позову ЗАТ "Дунаєвецький арматурний завод" до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", ТОВ "Дунаєвецький арматурний завод" про визнання недійсним іпотечного договору та договору застави, без змін.

Таким чином, на той момент банк залишався іпотекодержателем вищевказаного майнового комплексу, у зв'язку із чим запис про реєстрацію іпотеки зберігав чинність.

Більше того, правові підстави для переходу права власності до ЗАТ "Дунаєвецький арматурний завод" та відповідно від останнього до ТОВ "Дунаєвецький ливарно-механічний завод", на які посилався позивач та суд першої інстанції у своїй постанові не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи апелянта про те, що відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 22.06.2012 по справі 9/19/2075 задоволено частково касаційну скаргу ТОВ "Дунаєвецький арматурний завод" та судові рішення (рішення господарського суду Хмельницької області від 26.08.2010, постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 30.10.2010) скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову ЗАТ "Дунаєвецький арматурний завод" про визнання за останім права власності на майновий комплекс.

Крім того, відповідно п. 3.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (із змінами та доповненнями), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 18.02.2002 року за № 157/6445 (надалі - Положення), яке було чинне на момент вирішення спору передбачено, що з моменту прийняття заяви про державну реєстрацію прав реєстратором БТІ розпочинається її розгляд.

Реєстратор БТІ встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об'єкти, права щодо яких підлягають державній реєстрації зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та мого нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи для проведення державної реєстрації прав, та сторін (сторони) правочину, згідно з яким відбувається державна реєстрація виникнення, переходу, припинення прав; відповідність відомостей про об'єкт, права щодо якого підлягають державної реєстрації, наявним у Реєстрі прав та поданим документам; відповідність даних про наявність (або відсутність) інформації та/або відповідних документів, що свідчать про накладення (зняття) заборони (арешту) або інших обтяжень, що перешкоджають проведенню державної реєстрації прав, у тому числі відсутність встановлених законом заборон на відчуження нерухомого майна; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно.

При цьому, згідно з п. 3.5.7 Положення реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо право власності та інші речові права на нерухоме майно виникли на підставі правочинів за наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомостей про накладення заборони та/або арешту нерухомого майна, що підтверджується відповідним витягом.

Всупереч наведеним вище нормам Положення, суд першої інстанції без перевірки наявності прав інших осіб та при діючому з 25.04.2005 обтяженні та забороні відчуження майнового комплексу, спір щодо якого виник, прийняв оскаржувану постанову, що, на переконання апеляційного суду, вказує на неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для зобов'язання державного реєстратора провести реєстраційні дії відносно реєстрації права власності за ТОВ "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" за наявності на момент виникнення спірних правовідносин чинної заборони на відчуження даного об'єкту, є необґрунтованим та таким, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в оскаржуваному рішені не надано належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" задовольнити повністю.

Постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2011 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" до комунального підприємства "Інвентарбюро" Дунаєвецької районної ради Хмельницької області, Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області в особі сектора з питань державної реєстрації про скасування рішення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Дунаєвецький ливарно-механічний завод" до комунального підприємства "Інвентарбюро" Дунаєвецької районної ради Хмельницької області, Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області в особі сектора з питань державної реєстрації про скасування рішення відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.