Справа № 820/6997/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"28" березня 2017 р. № 820/6997/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Спірідонова М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія "Слобода"
про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, експлуатацію будівель та споруд, суборендованих ТОВ «ТПК «Слобода» у ТОВ «Агро Капітал Україна А.С.», за адресою: Харківська область, м. Вовчанськ, площа Привокзальна, 11 -А, зупинити повністю шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв'язку з чим зобов'язати ТОВ «ТПК «Слобода» негайно припинити використання цих будівель та споруд з метою проведення будь якої діяльності, не пов'язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, з покладенням на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області обов'язку щодо забезпечення виконання цього рішення, в частині здійснення державного нагляду (контролю) за усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що господарська діяльність відповідача несе загрозу життю та здоров'ю людей, оскільки здійснюється з грубими порушеннями вимог законодавства, що підтверджується актом перевірки додержання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту від 30.11.2016 року №292. Посилаючись на викладені мотиви, позивач просив суд прийняти рішення про задоволення заявлених вимог.

Відповідач, ТОВ "ТПК "Слобода", позов не визнав. У письмових запереченнях на позов відповідач спростував наявність порушень, викладених в акті перевірки, у зв'язку із чим здійснення господарської діяльності підприємством відповідача не становить загрози для пожежної та техногенної безпеки, життя і здоров'я людей. Також відповідач зазначив, що цілісний майновий комплекс, щодо якого проводилася перевірка, використовується підприємством згідно договору суборенди, а на теперішній час представник ТОВ "ТПК "Слобода" взагалі не мають доступу до приміщень, про які йдеться в акті. За таких обставин, представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими і просить суд відмовити у їх задоволенні.

Суд, вивчивши доводи позову і заперечень проти позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, проаналізувавши норми матеріального права, котрі врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що з 14.11.2016 року по 30.11.2016 року Головним управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області проведена планова перевірка додержання та виконання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки на території, в будівлях та спорудах, суборендованих ТОВ "ТПК "Слобода" у ТОВ "Агро Капітал Україна А.С." за адресою: Харківська обл., м. Вовчанськ, пл. Привокзальна, буд. 11-А.

Результати перевірки оформлені актом від 30.11.2016 року №292 щодо додержання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки ТОВ "ТПК "Слобода".

Перевіркою встановлено низку порушень, опис яких викладено в акті перевірки (а.с. 25-31).

Як зазначено позивачем, усі виявлені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей, а саме: неготовність до використання систем пожежної сигналізації у разі виникнення пожежі перешкоджає її швидкому виявленню та ліквідації, повідомленню про неї, а також оперативній евакуації людей на ранній стадії виникнення; порушення щодо утримання електромереж та несправність пристроїв блискавкозахисту створює загрозу виникнення від дії теплових прояві електричної енергії та розрядів блискавки, що може призвести до загибелі і травмування людей; невідповідність конструктивних елементів протипожежним вимогам, відсутність їх вогнезахисної обробки створю перешкоди під час евакуації людей та гасіння пожежі, а також сприяє інтенсивному розповсюдженню полумя, оскільки вони не мають нормативно встановлених меж вогнестійкості та меж поширення вогню по ним тощо.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає за необхідне зазначити, що з огляду на приписи ч. 2 ст. 19 Конституції України, процедура реалізації позивачем владної управлінської функції контролю в сфері цивільного захисту, пожежної безпеки, техногенної безпеки унормована, насамперед, приписами Кодексу цивільного захисту України та Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", адже за змістом положень даного акта законодавства, територіальний орган МНС України як регіонального, так і районного рівня належить до окресленого законодавцем кола осіб зі статусом органів державного контролю (нагляду).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Розглядаючи справу, суд враховує, що технічно і технологічно процеси виробництва, виконання робіт, надання послуг об'єктивно, по-перше, охоплюють собою всі процедурні проміжні етапи від початку створення товару (роботи, послуги) до моменту передання права власності на товар, використання роботи, споживання послуги, а, по-друге, є фізично неможливими без діяння певних матеріальних активів як-то: приміщень, обладнання, устаткування, пристроїв тощо.

Згідно з ч. 7 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Отже, в разі якщо виявлені органом державного контролю (нагляду) в діяльності суб'єкта права порушення тягнуть за собою можливість прийняття рішень 1) стосовно повного або часткового зупинення виробництва, 2) повного або часткового зупинення виготовлення продукції, 3) стосовно повного або часткового зупинення реалізації продукції, 4) стосовно повного або часткового зупинення виконання робіт, 5) стосовно повного або часткового зупинення надання послуг, в тому числі і за рахунок заборони чи-то зупинення використання (експлуатації) певного об'єкта, приміщення, споруди, обладнання, устаткування, механізму, пристрою, знаряддя тощо, то орган державного контролю (нагляду) повинен звернутись до суду з питання прийняття одного із згаданих рішень, а не самостійно приймати такі чи аналогічні (схожі або подібні) за наслідками рішення.

У разі наявності підстав для вжиття інших заходів, ніж перелічені вище, орган державного контролю (нагляду) самостійно приймає відповідне рішення у формі розпорядчого документа з подальшим підтвердженням обґрунтованості застосованого заходу реагування органом судової влади.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Згідно ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Підстави для звернення суб'єкта владних повноважень з означеною вимогою викладені в ст.70 Кодексу цивільного захисту України.

Так, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання;

11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України).

Суд також зазначає, що відповідно до статті 12 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

А у разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання.

Проаналізувавши вищевикладене, суд зазначає, що заходи реагування у сфері державного нагляду за своєю суттю мають індивідуальний характер, тобто застосовуються виключно до суб'єкта господарювання, який допустив порушення вимог законодавства у сфері своєї господарської діяльності.

Як встановлено судом і визнано сторонами у ході розгляду справи, відповідач використовує спірні приміщення на праві суборенди.

Оглянувши наявну в матеріалах справи копію договору суборенди №02/01-16СО від 18.01.2016 р. суд зазначає, що умовами договору не передбачена відповідальність суборендаря - ТОВ "ТПК "Слобода" - за стан протипожежної безпеки на суборендованому об'єкті. Дана обставина унеможливлює покладення на підприємство обов'язку по усуненню порушень, викладених в акті перевірки, а також і несення ним відповідальності за неусунуті порушення.

Слід також зазначити, що єдиною підставою для повного чи часткового зупинення експлуатації об'єкту підприємства є факт створення відповідачем загрози життю та здоров'ю людей у зв'язку із експлуатацією металевого складу, і цей факт має бути доведений належними та допустимими доказами.

На думку суду, настання реальної загрози життю та здоров'ю людей від пожежі взаємопов'язані з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню. Наведені позивачем у акті від 30.11.2016 року №292 порушення хоча і свідчать про невиконання відповідачем окремих правил дотримання протипожежної та техногенної безпеки, однак самі по собі не створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей і можуть усуватися в процесі діяльності об'єкта без зупинення його роботи.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, беручи до уваги досліджені письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо підтвердження позовних вимог та обґрунтування вимог застосування заходів реагування.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія "Слобода" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складений 31 березня 2017 року.

Суддя Спірідонов М.О.