Справа № 809/239/17
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2017 р. Справа № 809/239/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Микитин Н.М.,

за участю секретаря судового засідання: Хоми О.В.,

представників позивача: Коновала Р.О., Саветчука В.М.,

представника відповідача: Раковецького М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Компанії "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН" до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ПП "Влад-Вінд", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОВ "СЕЕТ" про визнання протиправною та скасування постанов від 24.01.2017 та від 06.02.2017 ВП №53279880,-

ВСТАНОВИВ:

Компанія "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН" (далі - позивач) звернулася з адміністративним позовом до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (далі-відповідач) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ПП "Влад-Вінд", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОВ "СЕЕТ" про визнання протиправною та скасування постанов від 24.01.2017 та від 06.02.2017 ВП №53279880.

Ухвалою суду від 13.03.2017 року прийнято заяву позивача про зміну предмету позову.

Позовні вимоги з урахуванням заяви позивача про зміну предмета позову обґрунтовані тим, що для забезпечення виконання контракту про сплату боргу за №HDC-JH01 від 13.11.2015, додаткового договору до контракту за №1 від 11.05.2016, договору про рефінансування, Компаніїєю "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН" та ПП "Влад-Вінд" було укладено договір іпотеки від 11.05.2016, посвідчений нотаріально, та відповідно приватним нотаріусом накладено заборону на відчуження нерухомості, яка є предметами іпотеки згідно вказаного договору і належить ПП "Влад-Вінд". Окрім того, на момент укладення договору іпотеки будь які записи про інші обтяження речових прав на предмет іпотеки у реєстрі були відсутні. Водночас 25.01.2017 позивачу відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стало відомо про арешт майна боржника, та оголошення заборони на його відчуження накладений постановою державного виконавця відділу ДВС №53279880, на підставі якої до реєстру було внесено запис про арешт предмету іпотеки (18688715). Оскаржувані постанови від 06.02.2017 та 24.01.2017 про накладення арешту на майно унеможливлює звернення стягнення на предмет іпотеки. Накладенням вказаного арешту відповідач порушив пріоритетне право Компанії "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН", як іпотекодержателя, на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок майна ПП "Влад-Вінд", яке є предметом іпотеки. Вважає, що постанови державного виконавця в частині накладення арешту на майно боржника - ПП "Влад-Вінд" слід визнати протиправними та скасувати.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з мотивів викладених в позовній заяві та в заяві про зміну предмету позову. Позов просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, та зазначив що виконавець діяв відповідно до чинного законодавства України. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю ПП "Влад-Вінд" в судове засідання не з`явився. Документи, які надсилалися підприємству повернулися до суду з відміткою "Укрпошта" - "за закінченням терміну зберігання".

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ТОВ "СЕЕТ" в судове засідання явку представника не забезпечила, хоча судом 15.03.2017 направлено ухвалу та позовну заяву з додатками по даній адміністративній справі на адресу зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Дані матеріали 22.03.2017 повернуто на адресу суду із довідкою підприємства поштового зв`язку, якою зазначено причини повернення - "за закінченням терміну зберігання ".

Частина 11 статті 35 КАС України передбачає що, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до положень ч.2 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності представників третіх осіб.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.01.2017 року головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Раковецьким М.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53279880 про стягнення коштів з ПП "Влад-Вінд" на користь ТОВ "СЕЕТ" в сумі 2 000 000,00 грн.

Виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса №151 від 24.01.2017, згідно з яким сума, що підлягає до стягнення з боржника та забезпечується накладенням арешту на майно Товариства, визначене як предмет іпотеки, становить 2 000 000 грн.

При цьому, судом встановлено, що боржник в даному виконавчому провадженні є майновим поручителем за зобов'язаннями ТОВ "Компанія Рона" перед Компанією "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН".

24.01.2017 року головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Раковецьким М.С. на виконання виконавчого напису нотаріуса винесено постанову про арешт майна боржника ВП №53279880, яким накладено арешт на торгові приміщення, загальною площею 1574,4 кв. м., зазначеного у плані літерою "А", за адресою: Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Кобилянської, будинок 58, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 01 (а.с. 125).

06.02.2017 року головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Раковецьким М.С. на виконання виконавчого напису нотаріуса винесено постанову про арешт майна боржника (ВП №53279880), яким накладено арешт на майно, що належить боржнику ПП "Влад-Вінд" (а.с. 121).

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено содом, для забезпечення виконання контракту про сплату боргу за №HDC-JH01 від 13.11.2015 року, додаткового договору до контракту за №1 від 11.05.2016, договору про рефінансування Компанією "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН" та ПП "Влад-Вінд" було укладено іпотечні договори від 11.05.2016 року (а.с. 73-94).

Із матеріалів справи досліджених судом в якості письмових доказів по справі контракту про сплату боргу за №HDC-JH01 від 13.11.2015 року та додаткового договору до контракту за №1 від 11.05.2016 боржник - ТОВ "Компанія Рона" підтверджує і визнає наявність заборгованості перед Компанією "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН" в розмірі 4 390 053,75 дол. США та 1 242 176,5 євро.

При цьому відповідно до рамкового договору №2 від 11.05.2016 року ПП "Влад-Вінд" зазначене поручителем ТОВ "Компанія Рона".

Водночас, відповідно до п.6.2 розділу 6 вищевказаного рамкового договору у разі порушення поручителем умов цього договору та/або порушення боржником зобов'язань за основним договором кредитор має право надіслати письмову вимогу поручителю із вимогою щодо усунення порушення та/або повного погашення заборгованості за основним договором, незалежно від фактичних строків оплати, а також щодо сплати нарахованих відсотків, інфляційних витрат і пені та, якщо поручитель та/або боржник не виконують вимогу кредитора протягом 36 банківських днів з моменту одержання від кредитора вищенаведеної письмової вимоги, кредитор має право звернути стягнення на нерухоме майно, зазначене у пункті 3.1 цього договору, у першочерговому порядку порівняно з іншими кредиторами поручителя у будь-який із вищенаведених способів на розсуд кредитора: згідно з рішенням суду; на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно із застереженням, наведеним у договорі застави про виконання вимог кредитора, яке передбачає передачу майнових прав кредитору на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань боржника за основним договором, та яке відповідно до п.1 ст.37 Закону України "Про іпотеку" є правовою підставою для реєстрації права власності кредитора на предмет іпотеки або права кредитора від власного імені продати обтяжене заставою майно будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу відповідно до ст.38 вищевказаного Закону (у позасудовому або судовому порядку відповідно до п.2 ст.16 Цивільного кодексу України).

У відповідності до договору іпотеки, укладеного між Компанією "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН" та ПП "Влад-Вінд", предметом іпотеки визначено майно торгові приміщення загальною площею: 1574,4 кв. м., зазначеного у плані літерою "А", за адресою: Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Кобилянської, будинок 58, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 01 (а.с.76).

Даний іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дорошенко О.В., котрим накладено заборону на предмет іпотеки, визначений даним договором, що зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені в Законі України "Про виконавче провадження".

Відповідно до.1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

У відповідності до ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

В ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з п.6 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ч.1 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 6 статті 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

В ч.7 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" зазначено, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

У ст.7 вищевказаного Закону встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.37 цього Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Згідно із ч.6 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. При цьому, як слідує з системного аналізу положень вищевказаного Закону, основним змістом арешту майна боржника є забезпечення його подальшої реалізації.

Частиною 1 ст.51 вищезгаданого Закону для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя.

Як вже було зазначено вище, судом встановлено, що відповідно до умов договору іпотеки, укладеного між Компанією "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН" та ПП "Влад-Вінд", предметом іпотеки визначено майно торгові приміщення загальною площею: 1574,4 кв. м., зазначеного у плані літерою "А", за адресою: Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Кобилянської, будинок 58, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 01, право іпотеки виникло 11 травня 2016 року, в той час як виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого державним виконавцем винесено оскаржувані постанові, вчинений 24 січня 2017 року.

Разом з тим, як вбачається зі змісту договору іпотеки від 11.05.2016, а саме: пункту 7, вартість предмету іпотеки становить 6 621 000 грн. відповідно, що в сукупності не перевищує суми боргу, яка становить 3 388 118,25 дол. США та 1 242 176,50 євро.

Крім того, у державного виконавця на момент винесення оскаржуваних постанов була відсутня письмова згода заставодержателя для звернення стягнення на заставлене майно боржника.

З урахуванням зазначеного, в судовому засіданні не встановлено жодної із вищенаведених обставин, які можуть бути підставою для звернення стягнення на заставлене майно боржника для задоволення вимог стягувача, який не є заставодержателем. За таких обставин, відповідно до особливого способу задоволення вимог іпотекодержателя, визначеного відповідним Законом, з урахуванням вищезазначеного договору від 11.05.2016 року та неможливості звернення стягнення на майно, яке перебуває в іпотеці на користь стягувачів, накладення арешту на згадане майно є недоцільним та порушує охоронювані законом права іпотекодержателя.

Крім того, відповідно до вимог ст.52 "Про виконавче провадження" виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно лише у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості.

Так, державним виконавцем перевірку майнового стану боржника проведено не було, чим на переконання суду, було порушено визначений вищевказаною нормою порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника - юридичної особи.

Як слідує зі змісту наявного в матеріалах виконавчого провадження витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна, в останньому містяться відповідні відомості щодо обтяження майна, як предметів іпотеки, на яке державним виконавцем накладено арешт (а.с. 95-99).

Однак, при прийнятті оскаржених постанов відповідачем дана обставина не була взята до уваги.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем неправомірно накладено арешт на вищевказане майно, чим позбавлено позивача можливості безперешкодного виконання умов договору іпотеки від 11.05.2016 та порушено надане Компанії "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН" право звернення стягнення на майно, що належить ПП "Влад-Вінд", яке є предметами іпотеки згідно вищевказаного договору.

З огляду на зазначене, постанови Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області № ВП 53279880 від 24.01.2017 та від 06.02.2017 в частині накладення арешту на торгові приміщення, загальною площею 1574,4 кв. м., зазначені у плані літерою "А", за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Кобилянської, буд. 58, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 01, є незаконними та підлягають скасуванню.

Так частиною 5 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що арешт може бути знятий за рішенням суду. Зазначена норма Закону передбачає, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" внесення змін до записів Державного реєстру прав, надання інформації з Державного реєстру прав у паперовій формі здійснюються у строк, що не перевищує одного робочого дня з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав.

З урахуванням наведеного, суд прийшов висновку про правомірність позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі. А тому підлягає стягненню з Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на користь позивача 3200 грн. сплаченого судового збору.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Раковецького Максима Сергійовича № ВП 53279880 від 24.01.2017 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Раковецького Максима Сергійовича ВП № 53279880 від 06.02.2017 року в частині накладення арешту на торгові приміщення, загальною площею 1574,4 кв. м., зазначені у плані літерою "А", за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Кобилянської, буд. 58, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 01.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області () на користь "ХЮНДАЙ КОРПОРЕЙШН"(юридична адреса, 25 Юлгок-ро 2 гіл, Джонг-гу, Сеул, Корея) 3200 (три тисячі двісті) гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Микитин Н.М.

Постанова складена в повному обсязі 28.03.2017.