Справа № 216/9652/13-а(2а/216/492/13)
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2017 р. м. Київ К/800/49946/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання протиправними дій, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання незаконною відмови у призначенні пенсії за вислугу років, зобов'язання відповідача призначити їй таку пенсію.

Постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2014 року скасовано постанову Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2014 року та прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2013 року № 170873 про відсутність у ОСОБА_4 права на пенсію. Зобов'язано відповідача поновити ОСОБА_4 виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) з 1 жовтня 2013 року та проводити її виплату.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області подало касаційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2014 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 1 травня 1996 року ОСОБА_4 призначена по переводу на посаду директора дитячого притулку № 2, назву якого згодом змінено на Комунальний заклад «Притулок для неповнолітніх № 2 служби у справах неповнолітніх виконкому Криворізької міської ради», а потім - на Комунальний заклад «Притулок для дітей № 2 служби у справах дітей» виконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області. Звільнена позивач 1 квітня 2013 року з посади завідувача цього закладу, що підтверджується записами її трудової книжки. У вказаний період ОСОБА_4 працювала також на 0,5 ставки вихователем, що вбачається з довідки від 5 листопада 2013 року.

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Така пенсія їй була призначена пенсійним органом з 18 квітня 2013 року.

З 1 жовтня 2013 року виплата пенсії за вислугу років позивачеві припинена на підставі розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2013 року № 170873. Листом від 14 жовтня 2013 року № Л2395/05/29 ОСОБА_4 повідомлено, що Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 (далі - Перелік № 909), дитячі притулки, як заклади та установи освіти, не передбачені, а тому зарахувати період її роботи з 1 травня 1996 року по 1 квітня 2013 року на посаді директора притулку для неповнолітніх до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, підстав немає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача про призначення пенсії ОСОБА_4 та її виплата в 2013 році було помилковим, оскільки право на пенсію за вислугу років за роботу в закладі освіти, в якому вона працювала, діючим законодавством не передбачено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов апеляційний суд дійшов висновку, що різниця між дитячим будинком та притулком для неповнолітніх полягає лише в тому, що в останньому закладі неповнолітні перебувають тимчасово, а тому період роботи позивача з 1 травня 1996 року по 1 квітня 2013 року має бути зарахований до спеціального стажу, що надає право на отримання пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII.

У відповідності до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Переліком № 909 встановлені заклади, установи освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. В ньому згадана посада директора дитячого притулку не була передбачена. При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1436 внесені зміни до Переліку № 909, відповідно до яких робота на посаді, зокрема, директора, завідуючого дитячих будинків надає право на отримання пенсії за вислугу років.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що необхідними умовами для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII є наявність спеціального стажу роботи та посади, що дає право на призначення пенсії згідно з переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

У справі, що розглядається, встановлено, що ОСОБА_4 працювала на посаді директора дитячого притулку № 2, що згодом реорганізований в Комунальний заклад «Притулок для дітей № 2 служби у справах дітей» виконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області, який Переліком № 909 не передбачений. Крім того, позивач обіймала дану посаду не за повною ставкою.

З урахуванням зазначених норм права та обставин справи, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, обґрунтовано виходив з відсутності підстав для задоволення позову, оскільки відмова відповідача зарахувати період роботи ОСОБА_4 на посаді директора дитячого притулку до спеціального стажу, що надає право на отримання пенсії за вислугу років, є обґрунтованою.

Посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» від 14 червня 2000 року № 963, якою посади директора, завідувача притулку для дітей включені до переліку посад педагогічних працівників, є безпідставними, оскільки заклади, установи освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, встановлені Переліком № 909, який є вичерпним.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2014 року прийнята відповідно до вимог чинного законодавства і скасована постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2014 року помилково.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2014 року - скасувати.

Постанову Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання протиправними дій - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.