Справа № 814/720/16
Суддя: Князєв В.С.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

02 березня 2017 року Справа № 814/720/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Князєва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1

дотериторіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, вул. В.Морська, 41, м. Миколаїв, 54030

третя особаДержавна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601
провизнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом про 1) визнання неправомірними дій відповідача щодо не нарахування та невиплати йому заробітної плати за період з 26.10.2014 по 27.03.2015 в розмірі, передбаченому Законом України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014), та за період з 28.03.2015 по 09.09.2015 відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції від 28.03.2015); 2) зобов'язання територіального управління ДСА в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату позивачу заробітної плати починаючи з 26.10.2014 по 27.03.2015 в розмірі, передбаченому ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014), та за період з 28.03.2015 по 09.09.2015 відповідно до ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції від 28.03.2015).

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що в зазначені періоди відповідно до вимог Закону України "Про судоустрій і статус суддів" діяли інші розміри посадового окладу працівника апарату суду, ніж ти, які йому були нараховані відповідачем.

Відповідач та третя особа (ДСА України) позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити (а. с. 25-29, 34-38). Свою позицію обґрунтували тим, законами про державний бюджет на 2014 та 2015 роки, не були передбачені відповідні витрати на збільшення розміру заробітної плати працівникам апарату суду, а за таких обставин відповідач не мав можливості нараховувати позивачу посадовий оклад у розмірах, визначених Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

За клопотанням позивача справу розглянуто в письмовому провадженні.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

З 06.09.2011 ОСОБА_1 працює в апараті Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області та займає посаду головного спеціаліста з інформаційних технологій (а. с. 6-7).

В період з 26.10.14 по 08.09.15 відповідачем здійснено нарахування заробітної плати ОСОБА_1, виходячи з окладу в 1218 гривень.

Надаючи оцінку діям відповідача щодо правомірності нарахування та, як наслідок, виплати заробітної плати, суд звертає увагу на наступні приписи законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 14.10.2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру" набрав чинності 26.10.2014 року. Цим Законом внесено зміни до статті 144 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", зокрема щодо визначення розміру посадового окладу працівника апарату суду.

Абзацом другим підпункту 1 і абзацом третім підпункту 2 пункту 13 розділу XIII Закону "Про прокуратуру" Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

З 28.03.2015 року Законом України від 12.02.2015 року № 192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд" затверджено нову редакцію Закону України "Про судоустрій і статус суддів", стаття 147 якого регулює відносини, пов'язані із матеріальним, побутовим забезпеченням та соціальним захистом працівників судової системи, в тому числі встановлює критерії визначення розміру посадового окладу працівника апарату суду.

Підпунктом 2 пункту 13 перехідних положень Закону № 192-VIII Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Наведене узгоджується із положеннями частин сьомої, восьмої статті 33 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), згідно з якими умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Аналогічні положення закріплено також частиною другою статті 8 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), яка передбачає, що умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Оплата праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом (стаття 13 Закону № 108/95-ВР).

За правилами статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції до 28.03.2015 року) фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює, зокрема, ДСА. Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України (стаття 143 Закону № 2453-VI). Аналогічні правила закріплені і у статтях 145, 146 Закону № 2453-VI у редакції з 28.03.2015 року.

З 01.01.2015 року пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 року № 80-VIII "Про Державний бюджет України на 2015 рік" (визначено, що норми і положення, зокрема частини першої статті 144 Закону № 2453-VI, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а з 13 березня 2015 року установлено, що норми і положення Закону № 2453-VI застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

На час виникнення спірних відносин схема посадових окладів працівників апарату суду була закріплена постановою Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", зокрема додатком 47, який залишався незмінним до 09.09.2015 року. Отже, Кабінет Міністрів України покладені на нього абзацом другим підпункту 1 пункту 13 розділу XIII Закону № 1697-VII та підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону N 192-VIII обов'язки щодо приведення його нормативно-правових актів у відповідність із цими законами у тримісячний строк не виконав.

Згідно з частинами першою та другою статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Ураховуючи наведене, оскільки з 26.10.2014 року до 09.09.2015 року Кабінетом Міністрів України зміни до постанови № 268 щодо умов оплати праці, зокрема розмірів окладів працівників апарату суду, не внесено, а постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" (набрала чинності 09.09.2015 року) визначено, що у 2015 році місячний посадовий оклад застосовується з урахуванням 50-відсоткового зменшення; інші виплати працівникам апарату судів, передбачені цією постановою, здійснюються виключно в межах фонду оплати праці суду. Законами України від 16.01.2014 року № 719-VII "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та від 28.12.2014 року № 80-VIII "Про Державний бюджет України на 2015 рік" видатки на реалізацію положень абзацу другого частини першої статті 144 Закону № 2453-VI, частини першої статті 147 Закону № 2453-VI (у редакції з 28.03.2015 року) не передбачено, відповідач не мав правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Наведені висновки відповідають висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 12.07.2016 року у справі № 21-1726а16, від 13.07.2016 року у справах № 21-1488а16 та № 21-1888а16.

Відтак, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 128, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Князєв В.С.