Справа № 695/281/17
Суддя: Середа Л. В.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/281/17
номер провадження 2-а/695/38/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

при секретарі Оніщенко Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1 та

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Золотоноша справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Золотоніського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Золотоніського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 03.12.2013 року їй призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, в розмірі 80% від суми заробітної плати. В подальшому позивач була переведена на пенсію, яка передбачена ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. В січні 2017 року позивачу стало відомо, що на день призначення їй пенсії по інвалідності відповідачем не було включено до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії інші виплати, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, які були зазначені відповідно до поданої довідки про складові заробітної плати №14211/23-00-05-052 від 02.12.2013 року. ОСОБА_3 11.01.2017 року звернулася до відповідача із відповідною заявою стосовно включення в заробітну плату для обчислення пенсії інших виплат, що включені до довідки від 02.12.2013 року. Відповідач листом від 24.01.2017 року № 646/04 у проведенні перерахунку пенсії з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги - відмовив. Позивач не погоджуючись з рішенням відповідача від 24.01.2017 року щодо відмови проведення перерахунку пенсії з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії інших виплат, відповідно до вказаної довідки від 02.12.2013 року, вважає дії відповідача протиправними, а тому звернулася до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1П надала пояснення, аналогічні поясненням викладеним в позовній заяві, свої позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засідання заперечував проти задоволення позовних вимог, підстави звернення до суду із вказаним позовом вважав надуманими та просив у задоволенні позову позивачу відмовити повністю, надав пояснення, аналогічні поясненням викладеним у запереченні, які отримані судом 20.02.2017 року. Згідно з вказаними запереченнями відповідач зазначає, що 11.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із зверненням щодо переведення її на інший вид пенсії, тобто з пенсії передбаченої ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування на пенсію визначену ЗУ Про державну службу від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, та здійснення перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням інших виплат, а саме матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань. Відповідач вважає, що такі види виплат не входять до складу заробітної плати державного службовця для обчислення пенсії, окрім того наголошує, що позивач з 03.12.2013 по 28.01.2014 року отримувала пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ Про державну службу, а тому знала про розмір своєї пенсії та суму, з якої вона вираховувалася, проте не зверталася в управління про перерахунок чи будь-які розяснення з приводу розміру пенсії, а тому вважає, що звернення позивача за перерахунком пенсії в 2017 році є безпідставним.

Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи та докази, якими сторони обґрунтовують свої доводи, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, а сторонами не заперечувалося, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Золотоніському обєднаному управлінні ПФУ Черкаської області з 22.10.2013 року та одержувала пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з 03.12.2013 року позивач одержувала пенсію по інвалідності, обчислену відповідно до ЗУ Про державну службу від 16.12.1993 року, який діяв на час виникнення вказаних відносин. Починаючи з 29.01.2014 року позивачку, за її бажанням знову було переведено на пенсію по інвалідності, обчислену відповідно до ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Розрахунок пенсії проводився із заробітної плати працюючого службовця на державній службі на підставі довідки від 02.12.2013 року №14211/23-00-05-052.

Із заяви ОСОБА_1, поданої до відповідача 11.01.2017 року, вбачається, що позивач просить перевести її на пенсію державного службовця, обраховану на підставі ЗУ Про державну службу, який діяв на час призначення їй пенсії, та здійснити їй перерахунок пенсії з врахуванням матеріальної допомоги в сумі 7005,52 грн. та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в сумі 6392, 89 грн.

Відповідачем 24.01.2017 року позивачу було повідомлено про те, що перерахунок пенсії відповідно до ЗУ Про державну службу від 16.12.1993 року не можливий, оскільки позивач отримує пенсію відповідно до ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Для переведення на пенсію відповідно до ЗУ Про державну службу необхідно звернутись у встановленому чинним законодавством порядку, при цьому пенсія відновиться з дати подачі заяви в тому розмірі, в якому було призначено відповідно ЗУ Про державну службу.

Окрім того, відповідач у своєму листі від 24.01.2017 року у проведенні позивачу перерахунку пенсії з урахуванням вказаних матеріальних допомог відмовив, посилаючись на відсутність законодавчих підстав для здійснення такого перерахунку.

Таку відмову суд вважає обґрунтованою.

Так відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забнзпечення від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії щомісячне/довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України Про державну службу Про прокуратуру, Про судоустрій і статус сіддів, Про статус народного депутатаУкраїни, Про Кабінет Міністрів України, Про судову експертизу, Про ОСОБА_4 України, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про дипломатичну службу, Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Згідно із ст. 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 33 Закону України Про державну службу заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службовий обов'язків. Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю.

Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань.

Отже, обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону здійснюється з урахуванням вищезазначених складових заробітної плати державного службовця. Такі види виплат, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення, грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, індексація не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року за № 5-1 на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 2а-4753/09/2670 затверджено форму довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону, а не які враховуються при обчислені пенсії відповідно до Закону України Про державну службу. В зазначеній довідці в графі "Інші виплати" вказуються усі інші види виплат, що були нараховані та виплачені державному службовцю у відповідний період, з обов'язковим зазначенням найменування цих виплат (розшифруванням) в рядку під назвою "Інші виплати".

До Закону України Про державну влужбу та постанови КМУ Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії від 31.05.2000 року не вносилось змін щодо розширення переліку складових заробітної плати державного службовця, які враховуються для обчислення пенсії відповідно до Закону України Про державну влужбу.

Стаття 1 Закону України Про оплату праці визначає заробітну плату як винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Стаття 2 цього Закону, яка визначає структуру заробітної плати, не містить вказівки на те, що матеріальна допомога входить до структури заробітної плати.

У зазначеній нормі Закону відсутнє таке поняття як матеріальна допомога. Матеріальні виплати, зазначені в цій нормі, і матеріальна допомога це не ідентичні поняття, а тому законних підстав для віднесення матеріальної допомоги до складу (структури) заробітної плати державного службовця немає.

Таким чином для включення в розрахунок розміру пенсії таких виплат як надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, немає підстав.

При вирішенні вказаного спору суд також бере до уваги, що до 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульовано вказаними вище нормами ЗУ Про державну службу від 16.12.1993 року.

З 01.05.2016 року набув чинності ЗУ Про державну службу від 10.12.2015 року, у звязку з набуттям чинності якого положення ЗУ Про державну службу від 16.12.1993 року втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 ЗУ Про державну службу від 10.12.2015 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України"Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Таким чином вбачається, що починаючи з 01.05.2016 року чинним законодавством по іншому врегульовані відносини, повязані з пенсійним забезпеченням державних службовців. Зокрема, станом на дату звернення позивача до відповідача із відповідним клопотанням, законом не регламентується ані право особи на перерахунок її пенсії у звязку із зміною розміру заробітної плати, нарахування додаткових виплат, зміни таких виплат тощо, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Відтак, з урахуванням того, що станом на час звернення позивача із заявою про проведення перерахунку пенсії вже діяли інші норми, що не передбачають такого перерахунку, відсутні і підстави для застосування норм закону, які втратили чинність.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні даного спору суд також враховує, що позивачу з 03.12.2013 року була нарахована пенсія по інвалідності відповідно до ЗУ Про державну службу від 16.12.1993 року, яка вираховувалася з довідки про складові заробітної плати №14211/23-00-05-052 від 02.12.2013 року. В своїх позовних вимогах позивач зазначила, що їй стало відомо про те, що відповідач не включив до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії інші виплати, а саме матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, лише в січні 2017 року.

Однак суд не може погодитися із такими доводами позивача, оскільки остання, як встановлено судом, отримувала з 03.12.2013 по 28.01.2014 пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ Про державну службу, а відтак знала про розмір пенсії та суму з якої вона нарахована, однак ні до відповідача про перерахунок чи будь-які розяснення з приводу розміру пенсії ні до суду для оскарження дій відповідача, позивач не звернулася.

Таким чином суд приходить до висновку, що перебіг строку позовної давності в даній справі має починатися не з 11.01.2017 року, коли позивач повторно звернулася до відповідача із відповідною заявою про перерахунок пенсії, на підставі тієї ж довідки, що обраховувалася в 2013 році, а з 2013 року, тобто з моменту звернення позивача до відповідача за призначенням пенсії. Тим більше, що сама ОСОБА_1, посилається на довідку видану 2013 року, як доказ своїх вимог, жодних інших доказів суду позивачка суду не надала.

За таких обставин суд погоджується з твердженням представника відповідача, що позивач в позачерговий раз звернувшись до відповідача про перерахунок пенсії 11.01.2017 року, та отримавши відповідь на своє звернення, створила штучні умови для відповідного звернення до суду.

Враховуючи вказане вище в своїй сукупності та взаємозвязку, суд приходить до висновку, що відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні такого перерахунку.

Враховуючи вимоги ст. 94 КАС України, а також те, що позивач від сплати судового збору звільнена, суд витрати по оплаті судового збору залишає за рахунок держави.

На підставі зазначеного тп керуючись ст., ст. 2, 9, 71, 72, 94, 100, 159, 162, 163, 254, КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову до Золотоніського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії відмовити у повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Середа Л.В.

Повний текст виготовлено та підписано головуючим 31 березня 2017 року.