Справа № 820/6537/16
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 р.Справа № 820/6537/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2017р. по справі № 820/6537/16

за позовом ОСОБА_1

до Начальника Управління Держспецзвязку в Харківській області ОСОБА_2 , Управління Держспецзвязку в Харківській області

про скасування наказу та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

30.11.2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до начальника Управління Держспецзвязку в Харківській області ОСОБА_2 (далі відповідач-1), Управління Держспецзвязку в Харківській області (далі відповідач-2), в якому просить скасувати наказ відповідача-1 №77 о/с від 28.10.2016 року про продовження строку контракту; зобовязати відповідача-1 видати наказ про звільнення позивача зі служби у звязку з закінченням строку контракту за ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу».

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги, позивач посилається на неврахування судом першої інстанції приписів Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обовязок і військову службу», що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги доводи суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

30.10.2015 року позивачем був укладений контракт з відповідачем №240/1 про проходження військової служби у відповідача.

30.09.2016 року позивачем подано рапорт про небажання подальшого проходження військової служби у звязку з закінченням терміну дії його контракту.

15.12.2015 року наказом №235-ОС начальника відповідача продовжено строк військової служби позивачу до оголошення рішення про демобілізацію.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із положень Закону України "Про військовий обовязок і військову службу" та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які повязують продовження перебування на військовій службі також саме з моментом оголошення мобілізації.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 1 наведеного вище Закону передбачено, що особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обовязку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Згідно до ч.2, ч.9 ст.23 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», для громадян України з числа осіб рядового складу, які приймаються на військову службу за контрактом та призначаються на посади. Строк військової служби в календарному обчисленні встановлюється тривалістю 3 роки.

У разі настання особливого періоду для військовослужбовців, у яких закінчився строк військової служби, встановлений цією статтею, військова служба, а для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, - дія контракту продовжується понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім певних випадків.

На підставі ст. 26 згаданого вище Закону, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров'я придатні до військової служби; у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Звільнення зі служби проводиться:

військовослужбовців строкової служби, які вислужили встановлені строки служби, - на підставі Указу Президента України та на підставах, передбачених частиною восьмою цієї статті;

військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, - на підставах, передбачених частиною шостою з урахуванням випадків, визначених частиною восьмою цієї статті;

осіб офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, - на підставах, передбачених частиною сьомою з урахуванням випадків, визначених частиною восьмою цієї статті;

осіб офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, - після закінчення встановлених строків військової служби та на підставах, передбачених частиною восьмою цієї статті;

військовослужбовці, призвані на військову службу в особливий період, - на підставах, передбачених частиною восьмою цієї статті.

Військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом, звільняються із служби достроково:

військовослужбовці строкової військової служби: за станом здоровя - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби; за сімейними обставинами - у разі виникнення в них права на відстрочку внаслідок зміни сімейних обставин, а також у разі виникнення обставин, передбачених абзацом пятим частини першої статті 18 цього Закону; у звязку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі;

особи офіцерського складу: за станом здоровя - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби; у звязку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання; через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких встановлено Кабінетом Міністрів України; у звязку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку; у звязку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем - жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років.

У разі потреби військовослужбовці строкової військової служби, які вислужили встановлені строки, можуть бути за рішенням Президента України затримані на службі на строк до шести місяців.

Військовослужбовці, звільнені зі строкової військової служби в запас або у відставку, забезпечуються відповідним обмундируванням за переліком, установленим Міністерством оборони України, проїзними документами до місця проживання, харчуванням на час перебування в дорозі, грошовою допомогою в розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці строкової військової служби за їх бажанням можуть бути звільнені в запас у власному цивільному одязі.

Контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби:

у зв'язку із закінченням строку контракту;

за станом здоров'я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби;

за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі;

через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких встановлено Кабінетом Міністрів України;

через службову невідповідність;

у зв'язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади;

у зв'язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку;

у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням (за бажанням військовослужбовця);

у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

у звязку з набранням законної сили судовим рішенням, відповідно до якого військовослужбовця притягнуто до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, повязане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про запобігання корупції";

у звязку з неможливістю переведення на іншу посаду у разі безпосереднього підпорядкування близькій особі;

у звязку із встановленням за результатами спеціальної перевірки, яка здійснюється під час доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці України, відомостей, які не відповідають установленим законодавством вимогам для зайняття посади (прийому на військову службу);

у звязку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем - жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років;

у звязку із застосуванням заборони, передбаченої частинами третьою та четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади";

у звязку із закінченням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу за новим контрактом військовослужбовцями, які проходили військову службу за контрактом, укладеним на умовах, передбачених абзацом другим частини третьої статті 23 цього Закону.

Особи офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, звільняються з військової служби: за власним бажанням; за станом здоров'я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби; за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі; у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі; через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України; через службову невідповідність; у зв'язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади; у зв'язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку; у звязку з набранням законної сили судовим рішенням, відповідно до якого військовослужбовця притягнуто до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, повязане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про запобігання корупції"; у разі неможливості переведення на іншу посаду у звязку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; у звязку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем - жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років; у звязку із застосуванням заборони, передбаченої частинами третьою та четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади".

Під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці:

з моменту оголошення мобілізації до часу, визначеного пунктами 2 або 3 цієї частини: жінки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу; за станом здоровя - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу; у звязку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку; у звязку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання; через такі сімейні обставини або інші поважні причини: - виховання матірю (батьком) - військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей віком до 18 років, які з нею (з ним) проживають, без батька (матері); утримання жінкою (чоловіком) - військовослужбовцем повнолітньої дитини віком до 23 років, яка є інвалідом I чи II групи, якщо вона (він) не висловила (не висловив) бажання продовжувати військову службу; необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років; наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років; утримання жінкою (чоловіком) - військовослужбовцем дитини - інваліда підгрупи А віком до 18 років, якщо вона (він) не висловила (не висловив) бажання продовжувати військову службу;

у звязку з проведенням організаційних заходів у порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, за умови завершення виконання визначених завдань;

через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обовязків;

призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також які вислужили встановлені строки строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу у строки, визначені рішенням Президента України;

які вислужили строк військової служби за контрактом, укладеним на умовах, передбачених абзацом другим частини третьої статті 23 цього Закону;

які досягли граничного віку перебування військовозобовязаних у запасі, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду;

які є студентами, аспірантами чи докторантами денної форми навчання та були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Такі особи можуть продовжувати військову службу, якщо вони виявили таке бажання;

які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду;

які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої статті 23 цього Закону.

Військовослужбовці також можуть бути звільнені з військової служби з підстав, передбачених пунктами "в", "г", "е", "є", "и" частини шостої та пунктами "в", "г", "е", "є" частини сьомої цієї статті;

під час воєнного стану: які досягли граничного віку перебування військовозобовязаних у запасі, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду; визнані за станом здоровя непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку; у звязку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі; призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також які вислужили встановлені строки строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу у строки, визначені рішенням Президента України;

після прийняття рішення про демобілізацію: призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також які вислужили встановлені строки строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, у строки, визначені рішенням Президента України; у звязку із закінченням строку контракту, укладеного під час особливого періоду, та небажанням проходити військову службу за новим контрактом; які досягли граничного віку перебування на військовій службі.

Звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Військовослужбовці, які набули права на пенсію за вислугу років, а також ті, що є ветеранами війни або учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і до досягнення встановленого граничного віку їх перебування на військовій службі залишилося п'ять і менше років, на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби з підстав, передбачених пунктами "в" частин шостої та сьомої цієї статті.

Особи, звільнені з військової служби, зобовязані у пятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів (військовозобовязані Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України) для взяття на військовий облік.

Аналізуючи викладені вище норми, колегія суддів дійшла до висновку про те, що у особливий період змінюються строки військової служби, зокрема, для громадян, які приймаються на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану та призначаються на посади, строк військової служби в календарному обчисленні встановлюється до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, крім певних випадків, які зазначені у статті 26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу».

Матеріали справи свідчать про те, що позивач не належить до жодної із категорій осіб, визначених ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», якою встановлені виключні випадки, у яких військовослужбовці звільняються під час особливого періоду з військової служби, тому оскаржуваний наказ про продовження його контракту є обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

В своїх поясненнях наданих до апеляційної інстанції позивач каже про порушення його трудових прав.

Колегія суддів, вважає вказані доводи необґрунтованими, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, урегульовані спеціальним законодавством та не потребують застосування норм трудового законодавства.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Відповідно ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановленні під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2017р. по справі № 820/6537/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5

Повний текст ухвали виготовлений 03.04.2017 р.