Справа № 524/1573/16-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року м. Київ К/800/18630/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.,
Горбатюка С.А.,
Мороз Л.Л.,
розглянувши в порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 травня 2016 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2016 року у справі №524/1573/16-а за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними рішення та дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо неперерахування пенсії з 01 січня 2008 року з часу отримання листа управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області №4/2617 від 22 вересня 2015 року та доданих до нього довідок №4/11851; зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надати завірені належним чином довідки про перерахований розмір пенсії з розшифровкою по складовим станом на 01 січня 2008 року та станом на всі інші розміри перерахованої пенсії, починаючи з 01 квітня 2012 року; зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати та виплатити одночасно частку недоплаченої пенсії, керуючись листом управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області №4/2617 від 22 вересня 2015 року та доданих до нього довідок №4/11851 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2008 року та станом на 01 квітня 2012 року в розмірі

4290, 19 грн; зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити одночасну компенсацію втрати частини доходів від недоплаченої частки пенсії за період з 01 січня 2008 року по час виплати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем з часу отримання від управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області довідок №4/11851 протиправно не виконуються рішення судів на користь позивача, при цьому відповідач зазначає, що перерахунок пенсії буде виконано лише після надходження з відділу державної виконавчої служби постанови про відкриття виконавчого провадження. Однак, позивач зазначає, що добровільне виконання рішення суду є законодавчо встановленим обов'язком відповідача, та не залежить від подання заяви чи виконавчого листа про відкриття виконавчого провадження.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2016 року постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 травня 2016 року змінено з підстав та мотивів відмови у задоволенні позову, в іншій частині - залишено без змін.

Не погоджуючись з ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

На касаційну скаргу надійшли заперечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яке зазначає про необґрунтованість позовних вимог та просить відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 лютого 2014 року у справі №2а-35/10, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2014 року, задоволено позов ОСОБА_4, зобов'язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ у Полтавській області надати відповідну довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з перерахованим розміром пенсії ОСОБА_4 з розрахунку його посадового окладу як начальника самостійного сектору в розмірі 1150 грн.

з 01 січня 2008 року, тобто з часу проведення перерахунку пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області після отримання вказаної довідки та на її підставі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 з розрахунку посадового окладу як начальника самостійного сектору в розмірі 1150 грн. з часу проведення перерахунку пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року, тобто

з 01 січня 2008 року.

Постанова суду набрала законної сили 12 травня 2014 року, однак, в добровільному порядку відповідачем не виконана, перерахунок пенсії за отриманими новими довідками позивачу не здійснено.

19 лютого 2016 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про проведення перерахунку розміру пенсії та проведення відповідних виплат недоплаченої позивачеві пенсії з 2012 року, проведення службової перевірки щодо невиконання чинного рішення суду, надання завірених довідок про розмір перерахованої пенсії в 2008 році та в 2012 році згідно з надісланими на адресу управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідок управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області.

Листом №55/К-03 від 25 лютого 2016 року позивачеві відмовлено у задоволенні заяви з посиланням на те, що перерахунок пенсії буде виконано лише після надходження з відділу Державної виконавчої служби постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не скористався своїм правом ініціювати примусове виконання судового рішення про перерахунок пенсії, а відтак, на час звернення до суду з даним позовом порушення прав позивача відсутнє. Крім того, зазначив, що вимоги позивача про надання завірених належним чином довідок про розмір перерахованої пенсії, зобов'язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з невиплаченою частиною пенсії є передчасними, тому задоволенню не підлягають.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та змінюючи підстави та мотиви відмови у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що даний позов є за своїм змістом та суттю зверненням про визнання протиправними дій відповідача по невиконанню судового рішення, порядок розгляду якого визначений ст. 267 КАС України, оскільки спірні правовідносини виникли внаслідок невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 лютого 2014 року у справі №2а-35/10.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Статтею 257 КАС України встановлений порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

У разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Підставою для виконання суб'єктом державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань судового рішення, що набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є його примірник в електронній формі, надісланий суб'єкту державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень та Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженому Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.

У разі поновлення судом апеляційної інстанції строку апеляційного оскарження одночасно вирішується питання про зупинення виконання постанови або ухвали. Виконання постанови або ухвали може бути зупинено також в інших випадках, встановлених цим Кодексом.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 258 КАС України за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом, або зазначити, що обов'язок чи право стягнення є солідарним. Якщо судом було вжито заходів щодо забезпечення позову за заявою осіб, на користь яких ухвалено судове рішення, суд разом із виконавчим листом видає копії документів, які підтверджують виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Таким чином, в разі невиконання рішення суду в добровільному порядку існує механізм примусового виконання рішення, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з позовних вимог, ОСОБА_4 ставиться питання про перерахунок пенсії відповідно до довідок, наданих УМВС у Полтавській області, а також вимоги щодо підтвердження такого перерахунку - надання відповідних підтверджуючих перерахунок довідок та виплата неодержаних сум пенсії.

Разом з тим, питання про перерахунок пенсії вже вирішено судовим рішенням на користь позивача, а саме - постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 лютого 2014 року у справі №2а-35/10.

При цьому, дане рішення у добровільному порядку відповідачем не виконано, що і стало передумовою порушення прав позивача, яке, однак, не може бути усунуте шляхом подання позову до суду, оскільки за приписами ст.ст. 14, 255 КАС України рішення, що набрало законної сили, повинне виконуватись відповідачем в добровільному порядку або ж примусово в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», суд не може зобов'язувати своїм рішенням виконувати рішення суду в силу того, що законодавчо судове рішення вже визнано обов'язковим до виконання.

Як обґрунтовано зазначено судом апеляційної інстанції, єдиною можливістю для суду захистити права позивача, рішення на користь якого не виконане, в даному випадку є судовий контроль.

З огляду на те, що позивач звернувся із позовом у десятиденний строк з дня, коли дізнався про порушення свого права, отримавши 02 березня 2016 року листа на своє звернення, то у спірних відносинах не сплив строк пред'явлення до виконання виконавчого листа, який відповідно до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» становить один рік з дня, наступного за днем набрання законної сили судовим рішенням, та закінчення якого є граничним терміном подачі заяви в порядку ст.267 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Пунктами 9-12 ст. 267 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім'я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання постановою законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день отримання виконавчого листа та пред'явлення його до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення відповідачам і третім особам не раніше семи робочих днів до дня подання заяви до суду.

Заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дня її підписання. У разі якщо заява подається представником, у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі. Одночасно із заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

У разі відповідності заяви вказаним вище вимогам вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу.

Така постанова може бути оскаржена лише в апеляційному порядку.

Окремі ухвали, а також ухвали щодо накладення штрафу, постановлені відповідно до цієї статті, можуть бути оскаржені лише в апеляційному порядку.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 181 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесено законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області

від 11 травня 2016 року в незміненій частині та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді