Справа № 203/236/17(2а/0203/43/2017)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"30" березня 2017 р.Справа № 203/236/17(2а/0203/43/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2017 року у справі №203/236/17 за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі про визнання дій незаконними, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19.01.2017 року звернувся до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі), в якому просив:

- визнати незаконними дії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі щодо заниженого обчислення йому розміру пенсії по інвалідності як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи;

- зобовязати відповідача здійснити обчислення його пенсії з листопада 2016 року, виходячи із загальної суми заробітної плати в розмірі 1385,29 крб., одержаної ним за відпрацьовані на ЧАЄС в серпні 1986 року в зоні №3 радіаційного відчуження 13-ть днів, як це відображено в довідці №117 від 17 жовтня 2016 року, виданої Дніпропетровською обласною державною адміністрацією.

ОСОБА_5 Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Зобовязано Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі здійснити обчислення пенсії ОСОБА_1 з 01 листопада 2016 року виходячи із заробітної плати за роботу в зоні відчуження в серпні 1986 року в розмірі 1385,29 крб., визначеної у довідці №117, виданої Дніпропетровською обласною державною адміністрацією 17 жовтня 2016 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції про відмову в задоволенні частини позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції в цій частині не переглядається.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника позивача та представників відповідачів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1, був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС першої категорії в липні-серпні 1986 року, має статус інваліда II групи від захворювання, повязаного з виконанням військових обовязків, перебуває на обліку в Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Дніпрі, отримує пенсію по інвалідності (а.с.5-7).

07.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії згідно довідки №117 від 17.10.2016 року, виданої Дніпропетровською обласною державною адміністрацією на виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.09.2016 року (а.с.10-15, 16, 17).

Пенсійний орган листом за №12404/07/29 від 29.11.2016 року повідомив ОСОБА_1 про порядок обчислення йому пенсії без врахування розміру заробітної плати, визначеної у довідці №117 від 17.10.2016 року, виданій Дніпропетровською обласною державною адміністрацією (а.с.18-20).

Не погодившись з таким рішенням пенсійного органу, позивач оскаржив його до суду.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що при розрахунку пенсії ОСОБА_1 відповідач вдався до власного розрахунку заробітної плати, застосувавши при розрахунку пенсії заробітну плату за серпень 1986 року в розмірі 1140,56 крб., тобто всупереч судовому рішенню від 22.09.2016 року та виданої на його підставі довідки №117 від 17.10.2016 року, якими було визначено розмір заробітної плати позивача за тринадцять днів серпня 1986 року в розмірі 1385,29 крб..

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Статтею 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до ст.54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року затверджено «Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі по тексту - Порядок №1210).

Пунктом 1 вказаного Порядку визначений механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст.54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Підпунктом 4 п.3 Порядку №1210 передбачено, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року у справі № 804/16091/15 було задоволено позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії та зобовязано Дніпропетровську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 для перерахунку пенсії довідку про розмір його заробітної плати за роботу в зоні луження за два дні липня та тринадцять днів серпня 1986 року в сумі відповідно 177,09 крб. та 1385,29 крб. (а.с.10-15).

На виконання вказаного судового рішення, що набрало законної сили 15.11.2016 року, Дніпропетровською обласною державною адміністрацією позивачу було видано довідку №117 від 17.10.2016 року, в який зазначено, що розмір заробітної плати ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження за два дні липня 1986 року складає 177,09 крб., а за тринадцять днів липня 1986 року - 1385,29 крб., та наведено відповідний розрахунок зазначеної заробітної плати (а.с.16-16 на звороті).

Разом з тим, при розрахунку пенсії позивача пенсійний орган вдався до власного розрахунку заробітної плати, застосувавши при розрахунку пенсії крім вказаного Порядку №1210 ще ОСОБА_5 Міністрів УРСР від 10.06.1986 року №207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС».

Проте, п.п.3 п.1 вказаної постанови, на який посилається апелянт, визначений лише розмір премій.

Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлений, як зазначалось вище - Порядком №1210.

Таким чином, пенсійний орган, всупереч судовому рішенню від 22.09.2016 року року та виданої на його підставі довідки №117 від 17.10.2016 року, якими було визначено розмір заробітної плати останнього за тринадцять днів серпня 1986 року в розмірі 1385,29 крб., застосував розрахунок заробітної плати, з якої обрахував пенсію позивачу.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Центральним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Дніпрі не доведено правомірність здійсненого обчислення пенсії ОСОБА_1.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі на постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 лютого 2017 року у справі №203/236/17 залишити без задоволення.

ОСОБА_5 Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2017 року у справі №203/236/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 31 березня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак