Справа № 823/302/17
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року справа № 823/302/17

м. Черкаси

16 год. 03 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Каліновської А.В.,

при секретарі - Баклаженко Н.В.,

за участю:

представника позивача - Мельника А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» до Державної екологічної інспекції у Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування припису в частині, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Черкаській області, які виявились у недотриманні порядку організації та проведенні перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства визначеного Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №464 від 10.09.2008 «Про затвердження Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства», при проведенні перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства на Ватутінському комунальному виробничому підприємстві «Водоканал», в направленні з порушенням вимог Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №464 від 10.09.2008 припису №108 від 31.10.2016, претензії №10-14/7/ЮР від 20.01.2017;

- визнати протиправним та скасувати п. 3 припису №108 від 31.10.2016 Державної екологічної інспекції у Черкаській області.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач за наслідками проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства на Ватутінському комунальному виробничому підприємстві «Водоканал» протиправно винесено припис №108 від 31.10.2016 та претензію №10-14/7/ЮР від 20.01.2017, оскільки контролюючим органом не було дотримано вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та вимог наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №464 від 10.09.2008 «Про затвердження Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства», оскільки в повідомленні про проведення планової перевірки від 07.10.2016 №03-18/2875 зазначено термін її проведення з 18.10.2016 по 01.11.2016, тобто 11 робочих днів, в той час, як нормами чинного законодавства України визначено, що строк здійснення планового заходу не може перевищувати десяти робочих днів. Крім того, представник позивача зазначив, що відповідач протиправно дійшов до висновку, що позивачем порушено вимоги ст. ст. 44, 48, 49 Водного кодексу України щодо здійснення самовільного використання 220790 м3 підземної води у період з 03.03.2016 по 26.10.2016 без дозволу на спеціальне водокористування, оскільки позивачем починаючи з 28.01.2016 (за місяць до закінчення терміну дії дозволу) вчинялися дії для отримання відповідного дозволу та вже 28.12.2016 отримано дозвіл на спеціальне водокористування. Оскільки позивачем своєчасно (за місяць до закінчення терміну дії дозволу) було подано до управління екології та природних ресурсів Черкаської ОДА документи для отримання дозволу на спеціальне водокористування, а припинення права на спеціальне водокористування органом, що видав дозвіл не було здійснено, тому на думку представника позивача у період вчинення дій щодо оформлення дозволу дозволялося Ватутінському комунальному виробничому підприємству «Водоканал» здійснювати спеціальне водокористування без відповідного дозволу. Також представник позивача зазначив, що в порушення вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» позивачем отримано повідомлення про проведення планової перевірки за сім днів до дня здійснення перевірки, замість належних десяти днів. Крім того, в акті перевірки дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами не вказано дати його складання та дати закінчення перевірки, що на думку представника позивача унеможливлює прорахунку п'ятиденного терміну складання оскаржуваного припису.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених вище.

Відповідач в судове засідання не з'явився, явку свого представника не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що за наслідками проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства на Ватутінському комунальному виробничому підприємстві «Водоканал» контролюючим органом правомірно винесено припис №108 від 31.10.2016 та претензію №10-14/7/ЮР від 20.01.2017, оскільки позивачем порушено вимоги ст. ст. 44, 48 Водного кодексу України щодо здійснення самовільного використання 220790 м3 підземної води в період з 03.03.2016 по 26.10.2016 без дозволу на спеціальне водокористування. Посилання представника позивача на те, що контролюючим органом здійснено плановий захід з порушенням строку його проведення є безпідставним, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в редакції станом на час здійснення перевірки позивача) строк здійснення планового заходу не може перевищувати п'ятнадцяти робочих днів, а для суб'єктів малого підприємництва - п'яти робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Крім того, відповідач зазначив, що закінчення строку спеціального водокористування не означає автоматичного припинення права водокористування, однак здійснення водокористування після закінчення строку дії дозволу на спеціальне водокористування вважається самовільним водокористуванням.

Частиною 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи, що відповідач не прибув у судове засідання, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, суд дійшов висновку не відкладати судовий розгляд та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.10.2016 Державною екологічною інспекцією у Черкаській області надіслано позивачу повідомлення про проведення планової перевірки у термін з 18.10.2016 по 01.11.2016, яке отримано позивачем 11.10.2016.

Посадові особи Державної екологічної інспекції у Черкаській області в період х 26.10.2016 по 27.10.2016 здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал», за наслідками якої складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

За результатами перевірки відповідачем винесено припис №108 від 31.10.2016, пунктом 3 якого зобов'язано позивача в термін до 31.12.2016 отримати дозвіл на спеціальне водокористування та в подальшому Державною екологічною інспекцією у Черкаській області 21.01.2017 направлено позивачу претензію в порядку ст. 6 Господарського процесуального кодексу України щодо відшкодування завданих збитків за самовільне використання підземної води.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в редакції станом на час здійснення перевірки позивача), планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Згідно ч. 4 цієї статті, органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю). Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку. Суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в редакції станом на час здійснення перевірки позивача), строк здійснення планового заходу не може перевищувати п'ятнадцяти робочих днів.

Таким чином, посилання представника позивача на те, що відповідачем у повідомленні про проведення планової перевірки від 07.10.2016 №03-18/2875 зазначено термін її проведення одинадцять робочих днів, замість десяти робочих днів - не приймається судом до уваги, з огляду на вищевикладене.

Статтею 42 Водного кодексу України визначено, що водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства. Водокористувачі можуть бути первинними і вторинними. Первинні водокористувачі - це ті, що мають власні водозабірні споруди і відповідне обладнання для забору води. Вторинні водокористувачі (абоненти) - це ті, що не мають власних водозабірних споруд і отримують воду з водозабірних споруд первинних водокористувачів та скидають стічні води в їх системи на умовах, що встановлюються між ними. Вторинні водокористувачі можуть здійснювати скидання стічних вод у водні об'єкти також на підставі дозволів на спеціальне водокористування.

У відповідності зі ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані, зокрема: дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; здійснювати облік забору та використання вод, вести контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об'єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами; здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу, своєчасно сплачувати збори за спеціальне водокористування та інші збори відповідно до законодавства.

Статтею 48 Водного кодексу України встановлено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Посилання представника позивача на те, що Ватутінським комунальним виробничим підприємством «Водоканал» починаючи з 28.01.2016 (за місяць до закінчення терміну дії попереднього дозволу) вчинялися дії для отримання відповідного дозволу, припинення права на спеціальне водокористування органом, що видав дозвіл не було здійснено, що ніби то має наслідком здійснення спеціального водокористування без відповідного дозволу - не приймається судом до уваги, з огляду на наступне.

Згідно з положень ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. Дозвіл на спеціальне водокористування видається: державними органами охорони навколишнього природного середовища - у разі використання води водних об'єктів загальнодержавного значення; Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими Радами за погодженням з державними органами охорони навколишнього природного середовища - у разі використання води водних об'єктів місцевого значення. У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин. Спеціальне водокористування є платним.

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

На підставі аналізу наведених правових норм, суд дійшов висновку, що спеціальним водокористуванням, яке здійснюється на підставі спеціального дозволу, є забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, а особою, що здійснює спеціальне водокористування, є така особа, яка безпосередньо здійснює такий забір води з водних об'єктів.

Як встановлено судом, на момент здійснення відповідачем перевірки (27.10.2016) у позивача не було чинного дозволу на спеціальне водокористування, оскільки новий дозвіл ним не було отримано, а строк дії попереднього дозволу сплинув, тому відповідачем правомірно встановлено порушення ст. 44 Водного кодексу України.

Слід зазначити, що пунктом 3 оскаржуваного припису Державної екологічної інспекції у Черкаській області №108 від 31.10.2016 зобов'язано позивача в термін до 31.12.2016 отримати дозвіл на спеціальне водокористування, а в матеріалах адміністративної справи міститься копія дозволу на спеціальне водокористування Ватутінським комунальним виробничим підприємством «Водоканал» від 28.12.2016 №Укр856-А/Чрк, тобто позивачем виконано вимоги п. 3 оскаржуваного припису в повному обсязі.

Таким чином, дії Державної екологічної інспекції у Черкаській області щодо проведення планової перевірки позивача, винесення припису №108 від 31.10.2016 та претензії №10-14/7/ЮР від 20.01.2017 є правомірними, тому п. 3 оскаржуваного припису Державної екологічної інспекції у Черкаській області №108 від 31.10.2016 скасуванню не підлягає.

Посилання представника позивача на те, що відповідачем порушено вимоги Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в частині завчасного (за десять днів до дня здійснення перевірки) надіслання позивачу повідомлення про проведення планової перевірки від 07.10.2016 №03-18/2875 - не приймається судом до уваги, оскільки вищевказане повідомлення від 07.10.2016 №03-18/2875 отримано позивачем 11.10.2016, а планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» здійснено 27.10.2016, тобто за шістнадцять днів до дня здійснення перевірки.

Твердження представника позивача про те, що не зазначення відповідачем в акті перевірки дати його складання та дати закінчення перевірки, що унеможливлює прорахунку п'ятиденного терміну складання оскаржуваного припису є необґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно положень ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в редакції станом на час здійснення перевірки позивача), у разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Судом встановлено, що планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Ватутінським комунальним виробничим підприємством «Водоканал» здійснено 27.10.2016, а оскаржуваний припис №108 винесено 31.10.2016, тобто в межах п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю).

Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідач обґрунтував свою позицію з посиланням на норми законодавства України.

Натомість представник позивача вмотивованих доводів на підтвердження позову не навів.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 14, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст постанови виготовлено 03.04.2017.