Справа № 810/293/17
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/293/17 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

29 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Мельника Дмитра Сергійовича, Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово», третя особа: ЖБК «Нектарний» про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року, -

У с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Державного реєстратора Мельника Дмитра Сергійовича, Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово», третя особа: ЖБК «Нектарний», у якому просив: визнати дії відповідача по реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 протиправними; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про реєстрацію права власності на зазначену квартиру від 29 листопада 2016 року за індексним номером 32621892.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись із ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

29 березня 2017 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ураховуючи, що відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи, а також те, що явку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, не визнано обов'язковою, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін, з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС).

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Із матеріалів справи убачається, що позивач просить визнати дії відповідача по реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 протиправними, а також визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про реєстрацію права власності на зазначену квартиру від 29 листопада 2016 року за індексним номером 32621892, з тих підстав, що позивач є членом ЖБК «Нектарний», який є замовником будівництва багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1, будівництво якого здійснювалося в результаті діяльності кооперативу. У той час як, гр. ОСОБА_4 не є членом ЖБК «Нектарний», що, на думку позивача, протиправно не було ураховано відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення про реєстрацію права власності.

Таким чином, даний спір пов'язаний із оспорюванням набуття права власності іншою особою нерухомого майна, тобто є цивільно -правововим та повинен вирішуватися за правилами ЦПК України.

При цьому, колегія суддів наголошує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Таким чином, під час апеляційного розгляду справи колегією суддів установлено, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відмовивши у відкритті провадження у даній справі.

Доводи апелянта, викладені у скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін на підставі ст. ст. 199 ч. 1 п. 1, 200 КАС України.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,

У х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяС.Б. Шелест

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Шелест С.Б.