Справа № 816/2142/16
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 р.Справа № 816/2142/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наказів, -

В с т а н о в и л а:

21.11.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправним і скасувати наказ відповідача Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 30.08.2016 року № 236 про включення до переліку зарезервованих земельних ділянок, які можуть бути передані у власність учасникам АТО на території Новосанжарського району станом на 08.02.2016 року, земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 35,5188 га (ріллі) на території Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року провадження у справі за № 816/2142/16 закрито з підстав, встановлених п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України), - у звязку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Висновок суду про наявність між позивачем та відповідачем спору про право цивільне вмотивований тим, що відповідач окремим фізичним особам надав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, а зазначені земельні ділянки знаходяться у межах земельної ділянки, що орендувалася позивачем.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, посилаючись на те, що ухвала не ґрунтується на законі, доказах, не вірно процесуально оформлена а обставини які вважає суд встановленими не є доведеними, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2017 року та направити справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Скаржник зазначає, що суд не встановив особи яка має юридичне відношення до земельної ділянки. Суд не установив особи, яка юридично має речове право володіння чи користування чи власності. Жодних обставин чи фактів про наявність спору про право не встановлено судом і не обговорювалося в суді.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 204 КАС України підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Із наведених положень убачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

Як убачається з матеріалів справи предметом спору є наказ відповідача від 30.08.2016 року № 236, яким внесені зміни у додаток 16 до наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 09.02.2016 року № 13 «Перелік зарезервованих земельних ділянок, які можуть бути передані у власність учасникам АТО на території Новосанжарського району станом на 08.02.2016 року» шляхом включення до цього переліку земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 35,5188 га (рілля), на території Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Судом залишена поза увагою та обставина, що позивачем не оскаржуються наступні накази відповідача, якими надані дозволи третім особам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Судом також не установлено, що відповідачем затвердженні проекти землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок у власність цих осіб і земельні ділянки передані у власність зазначеним особам.

Крім того, судом залишені без уваги доводи відповідача про апеляційне оскарження рішення Київського районного суду м. Полтави від 17.10.2016 року по справі № 552/4852/16-ц, а відтак судом фактично не зясовано, - за захистом яких прав, свобод чи інтересів звернувся позивач до суду з адміністративним позовом, в чому полягає таке порушення, на яких доказах ґрунтується таке твердження позивача.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд не повно зясував обставини справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку, що предметом даного позову є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 204 КАС України неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, враховуючи приписи п. 1 ч. 1 ст. 204 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного судового рішення і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 184, 185, 195, 196, 199, ч. 1 п. 3, 204 ч. 1 п. 1, 205 ч. 1 п. 6, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наказів - направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 2 ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства України окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 03 квітня 2017 року.