Справа № 2а/0370/1511/11
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 березня 2017 року Справа № 2а/0370/1511/11

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Гринчук Я.О.,

з участю представника заявника Якимчука В.В.,

представника позивача Дорошкевич Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву відкритого акціонерного товариства «Луцьке автотранспортне підприємство10754» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в адміністративній справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Луцьку до відкритого акціонерного товариства «Луцьке автотранспортне підприємство 10754» про стягнення недоїмки по сплаті страхових внесків,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23.06.2011 року, яка не була оскаржена в апеляційному порядку та набрала законної сили, адміністративний позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Луцьку до відкритого акціонерного товариства «Луцьке автотранспортне підприємство 10754» задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 10 331 гривню 59 копійок недоїмки по сплаті страхових внесків.

На виконання постанови суду 30 серпня 2011 року видано виконавчий лист.

20 березня 2017 року відкритим акціонерним товариством «Луцьке автотранспортне підприємство10754» подано заяву про визнання виконавчого листа №3514/11 від 30.08.2011 року таким, що не підлягає виконанню.

Подана заява обґрунтована тим, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 14.04.2010 року порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ «Луцьке АТП 10754», а тому, оскільки на момент винесення постанови суду від 23.06.2011 року в позивача вже існували грошові вимоги до товариства, то Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Луцьку фактично є конкурсним кредитором відповідача, а відтак, в зв'язку з незаявленням таких вимог протягом 30 днів з моменту публікації оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство товариства, такі вимоги є погашеними в силу закону. Крім того, заявник вказує, що на момент подачі заяви відбулось вже фактичне погашення усієї суми боргу, в тому числі: в зв'язку з добровільною сплатою відповідачем згідно наявних в матеріалах справи платіжних доручень - 3 429грн.44коп., в зв'язку із закриттям Волинським окружним адміністративним судом провадження у справі №803/2149/14 щодо стягнення 6 902грн.15коп. в силу приписів ч.2 ст.14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Представник заявника в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені у заяві від 20.03.2017 року, яку просив задовольнити повністю.

Позивач письмових пояснень з приводу поданої заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не подав, представник позивача в судовому засіданні заперечила щодо її задоволення, мотивуючи тим, що судовим рішенням від 23.06.2011 року було стягнуто недоїмку по сплаті страхових внесків, строк вимоги по якій на момент порушення провадження у справі про банкрутство боржника ще не настав.

Розглянувши заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 2 статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Частиною четвертою цієї ж статті встановлено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Аналіз статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що крім помилкового видання виконавчого документа, підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню є встановлений судом факт відсутності у боржника обов'язку виконувати владний припис визначений судовим рішенням у зв'язку із його припиненням - добровільним виконанням або з інших причин.

Таким чином, визначальною умовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є відсутність у боржника обов'язку на його виконання.

Як встановлено судом, 14.04.2010 року відповідно до ухвали Господарського суду Волинської області було порушено провадження у справі № 8/38-Б про банкрутство ВАТ «Луцьке АТП 10754» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Публікація оголошення про порушення провадження у справі № 8/38-Б про банкрутство ВАТ «Луцьке АТП 10754» здійснена у газеті Голос України від 06.05.2010 року.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 16.06.2010 року затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ «Луцьке АТП 10754», серед яких позивач відсутній.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-XII (далі Закон № 2343-XII) (у редакції, чинній на момент розгляду порушення справи про банкрутство) справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - вимоги кредиторів, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

За змістом частини 4 статті 12 Закону № 2343-XII (в редакції на момент порушення провадження справи про банкрутство), мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства;

не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 14 даного Закону конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують; вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Системний аналіз вказаних норм законодавства свідчить про те, що дія мораторію поширюється виключно на вимоги конкурсного кредитора і не впливає на обов'язок виконувати поточні грошові зобов'язання. При цьому, з підстав несвоєчасності пред'явлення вимог до боржника в порядку, визначеному статтею 14 Закону № 2343-XII (в редакції, що діяла станом на 14.04.2010 року), погашаються вимоги не будь-якого кредитора, а лише конкурсного кредитора.

Визначення поняття кредитора наведено у статті 1 Закону № 2343-XII, відповідно до якої кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Отже, критерієм поділу кредиторів на конкурсних та поточних є час виникнення вимоги щодо грошового зобов'язання боржника відносно рішення господарського суду про порушення провадження у справі про банкрутство.

Якщо вимоги до боржника виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та їх вимога не забезпечена заставою майна боржника, такий кредитор набуває статусу конкурсного, якщо після, то - поточного.

При цьому, суд звертає увагу, що вирішальним у визначені питання чи є кредитор конкурсним або поточним є не момент виникнення обов'язку сплатити страхові внески, а момент, коли у стягувача з'явилось право вимоги за рішенням суду.

Суд також зазначає, що відповідно до частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України та пункту 12.1 Інструкції з діловодства в апеляційних і місцевих адміністративних судах для виконання судового рішення в адміністративній справі, що набрало законної сили або яке належить виконати негайно, особі, на користь якої воно ухвалено, за її письмовою заявою видається один виконавчий лист.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист № 3514/11, який боржник просить визнати таким, що не підлягає виконанню був виданий Волинським окружним адміністративним судом 30.08.2011 року, в той час як провадження у справі про банкрутство ВАТ «Луцьке АТП 10754» Господарським судом Волинської області порушено 14.04.2010 року, тобто до того, як стягувачем (позивачем) у справі № 2а/0370/1511/11 було отримано виконавчий документ.

Таким чином, за наведених обставин судом встановлено, що беззаперечний обов'язок заявника по сплаті недоїмки по сплаті страхових внесків за І квартал 2011 року виник після введення мораторію на задоволення вимог ВАТ «Луцьке АТП 10754» у зв'язку із банкрутством.

Отже, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Луцьку в розумінні Закону № 2343-XII є поточним кредитором.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що підстави вважати зобов'язання ВАТ «Луцьке АТП 10754», визначене у виконавчому листі № 3514/11 погашеним у силу закону відсутні.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Водночас, постанова Волинського окружного адміністративного суду від 23.06.2011 року станом на час розгляду даної заяви є не виконаною. Відтак, у стягувача (позивача) є законні підстави для стягнення заборгованості на підставі даного судового рішення.

Як вже зазначалось, визначальною умовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є відсутність у боржника обов'язку на його виконання.

У свою чергу, як встановлено судом, ВАТ «Луцьке АТП 10754» обов'язку по виконанню виконавчого листа №3514/11 не виконано, а тому підстави для визнання вказаного виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відсутні.

При цьому, судом не взято до уваги посилання заявника на повне виконання обов'язку по сплаті недоїмки в сумі 10 331грн.59коп., враховуючи наступне:

- платіжне доручення №620 від 29.06.2011 року (а.с.60) містить дані щодо призначення платежу - «страхові внески із з/плати за 2010 рік», в той час як недоїмка визначена судовим рішенням за І квартал 2011 року;

- платіжне доручення №769 від 29.07.2011 року (а.с.61) містить дані щодо призначення платежу - «погашення кредиторських вимог згідно реєстру вимог кредиторів, затвердженим ухвалою господарського суду Волинської області від 16.06.2010 року», в той час як даний реєстр вимог кредиторів не містить в собі такого кредитора як Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Луцьку (а.с. 45-47);

- платіжне доручення №660 від 27.01.2015 року (а.с.62) містить дані щодо призначення платежу «погашення кредиторської заборгованості згідно з постановою Волинського окружного адміністративного суду від 17.11.2014 року», тобто це інше судове рішення, що набрало законної сили, по стягненню заборгованості зі сплати страхових коштів за ІІІ квартал 2014 року (а.с. 48-50);

- висновок суду, що міститься в ухвалі суду про закриття провадження у справі №803/2149/14 в частині позовних вимог щодо стягнення із заявника на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Луцьку 6 902грн.15коп. заборгованості зі сплати страхових внесків стосується виключно обставин справи №803/2149/14 і не може впливати на висновки суду, зроблені у постанові суду по справі № 2а/0370/1511/11, яка не була оскаржена та набрала законної сили.

Таким чином, суд зазначає, що часткова сплата (погашення) заборгованості відповідача перед позивачем та їх належне спрямування за призначенням може бути досліджене виключно в ході примусового виконання виконавчого листа №3514/11, який, за результатами розгляду поданої заяви, не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню повністю чи в частині.

Керуючись статтями 160, 259 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відкритого акціонерного товариства «Луцьке автотранспортне підприємство10754» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в адміністративній справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Луцьку до відкритого акціонерного товариства «Луцьке автотранспортне підприємство 10754» про стягнення недоїмки по сплаті страхових внесків, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання повного тексту ухвали, який буде виготовлено до 31 березня 2017 року Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В.Дмитрук