Справа № 815/5220/16
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/5220/16

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Танасогло Т.М.,

суддів Бойка А.В.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошового забезпечення -,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошового забезпечення в розмірі 111312 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов повністю.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_1 , був призваний 04 квітня 2014 року Корабельним РВК (м. Миколаїв) за мобілізацією військовозобов`язаних до військової частини НОМЕР_2 згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04 квітня 2014 року № 16.

У період з 04 квітня 2014 року по 17 грудня 2014 року позивач проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 НГУ України (військова частина НОМЕР_3 мобілізаційного ресурсу (м. Одеса)) на посаді стрільця 2 відділення окремого стрілецького взводу.

На підставі рапорту ОСОБА_1 від 04 квітня 2014 року наказом військової частини НОМЕР_1 від 04 квітня 2014 року № 69 позивача зараховано в списки особового складу частини та на фінансове забезпечення, встановлено оклад 530 гривень за 2 тарифним розрядом, встановлено надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

З огляду на матеріали справи, ОСОБА_1 для вирішення соціально-побутових проблем було надано вихідні дні з 07 грудня 2014 року по 17 грудня 2014 року, по завершенню яких ОСОБА_1 до розташування військової частини не прибув.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22 грудня 2014 року № 72 ОСОБА_1 , стрільця 2-го відділення 1-го окремого стрілецького взводу, виключено з усіх видів забезпечення. Підстава: наказ КЧ від 18 грудня 2014 року № 132.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25 березня 2014 року № 73 ОСОБА_1 , стрільця 2-го відділення 1-го окремого стрілецького взводу, зараховано в розпорядження командира військової частини. Підстава: наказ по стройовій частині від 22 грудня 2014 року № 72; розпорядження НПТрУ від 16 березня 2015 року № 1/18-272.

29 грудня 2014 року військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України внесено до ЄДРД провадження № 0000451 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.407 КК України, за фактом вчасним нез`явленням позивача на службу зі звільнення до військового формування без поважних причин тривалістю понад один місяць в грудні 2014 року, яке 07 квітня 2015 року виведено в окреме кримінальне провадження № 0002649.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що підстав для задоволення позову та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням встановлених судом обставин, немає.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 04 липня 2014 року № 638 та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153/2008.

В апеляційної скарзі вказується на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим апелянтом ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року та ухвалення нової постанови, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта з огляду на наступне.

Відповідно до пп.14 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153/2008, зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі: якщо військовослужбовці відсутні більше десяти днів, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), які займають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах, підрозділах і загонах, вищих навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, установах та закладах Національної гвардії України (далі - військові частини) визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 04 липня 2014 року № 638.

Відповідно до п.35.3 Інструкції № 638 військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Про призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що позивач фактично не відслужив встановлені Указами Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015, від 17 березня 2014 року № 303, від 14 липня 2015 року № 417/2015, ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» строки, як військовозобов`язаний за мобілізацією під час особливого періоду, а саме - один рік.

Таким чином, на думку колегії суддів, законних підстав для звільнення позивача у відповідача не було.

В свою чергу колегія суддів зазначає, що відповідне рішення про звільнення, з урахуванням абз.3 п.143 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, може бути прийнято командуванням військової частини НОМЕР_1 лише після набрання законної сили судовим рішенням по кримінальній справі № 521/6347/16-к.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 22 грудня 2014 року № 72 солдата ОСОБА_1 , стрільця 2-го відділення 1-го окремого стрілецького взводу, виключено з усіх видів забезпечення на підставі наказу КЧ від 18 грудня 2014 року. Вказаний наказ позивачем не оскаржується.

Таким чином, на думку колегії суддів, підстав для задоволення позову та виплати грошового забезпечення позивачу, з урахуванням встановлених судом обставин, немає.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд апеляційної інстанції враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 3 статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Отже колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п`ять днів після направленні її копій сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв