Справа № 161/16427/16-а,2-а/161/289/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року №876/2330/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Андрушківа І.Я.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - ОУПФ, ПФУ відповідно) в якому просила:

визнати дії відповідача неправомірними щодо відмови в перерахунку призначеної їй пенсії згідно ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон №3723-XII; в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) з врахуванням підвищення з 01.12.2015 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів» (далі - Постанова №1013), якою встановленні нові розміри посадових окладів працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та довідки «Про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію від 03.08.2016 №Б-66/14-38 (далі - Довідка) виданої за останнім місцем роботи ОСОБА_1, що подавалася для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям;

зобов'язати ОУПФ провести з 01.12.2016 перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії відповідно до ст.37-1 Закону №3723-XII та Постанови №1013 в розмірі 90% від суми заробітної плати зазначеної у Довідці, без обмеження її максимального розміру.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 01.08.2003 вона перебуває на обліку в ОУПФ, як отримувач пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII у розмірі 90% заробітної плати. У зв'язку з підвищення посадових окладів працюючих державних службовців відповідно до Постанови №1013 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії. Проте ОУПФ листом від 05.12.2016 №381/С-01 (далі - Лист) відмовило у здійсненні такого перерахунку. ОСОБА_1 вважає таку відмову відповідача безпідставною та неправомірною.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2017 року у справі №161/16427/16-а заявлений позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. У поданій апеляційній скарзі покликається на те, що на час звернення позивача до ОУПФ із заявою про перерахунок пенсії, діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів ПФУ щодо перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону №3723-XII.

ОУПФ в судове засідання не надіслало свого представника, про дату, час і місце розгляду справи було повідомлено належним чином, а тому, апеляційний суд, вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити з таких міркувань.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що оскільки на час звернення позивача до ОУПФ про перерахунок пенсії не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям, то в даному випадку слід застосовувати норми закону, які діяли на момент призначення ОСОБА_1 пенсії.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач з 01.08.2003 перебуває на обліку в ОУПФ, як одержувач пенсії за віком, призначеної відповідно до ст.37 Закону №3723-XII.

Останнім місцем роботи ОСОБА_1 було фінансове управління виконавчого комітету Луцької міської ради, де вона працювала на посаді - економіста 1 категорії бюджетного відділу. Страховий стаж на посаді державного службовця становить 37 років 3 місяці 11 днів. Загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку - 90%.

29.11.2016 позивач звернулася до відповідача із заявою в якій просила провести перерахунок призначеної їй пенсії відповідно до Постанови №1013 та Довідки (а.с.11-13).

Листом ОУПФ відмовило позивачці у проведенні зазначеного перерахунку. Зокрема, свою позицію відповідач обґрунтував тим, що Постановою №1013 скасовано п.4 постанови КМУ від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» згідно якого визначався механізм перерахунку пенсій призначених відповідно Закону №3723-ХІІ, а відтак законних підстав для проведення перерахунку пенсії немає (а.с.16).

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача позивач звернулася до суду із цим позовом.

Відповідно до ст.37 Закону №3723-XII (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Статтею 37-1 Закону №3723-ХІІ передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Зазначеною нормою ст.37-1 було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Пунктом 4 Постанови №865 встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень КМУ (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом №3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Відповідно до п.5 Постанови №865 перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Міністерством соціальної політики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Законом України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2015, ст.37-1 Закону №3723-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Тобто, починаючи з 01.01.2015 змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх державних службовців. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відсутня в ст.37-1 Закону №3723-ХІІ (в редакції Закону №76-VIII), а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано КМУ.

Відповідно до п.5 «Прикінцевих положень» Закону України від 02.03.2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону №3723-ХІІ та Законів України «Про прокуратуру» «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

На виконання вимог вказаних законів п.2 Постанови №1013 до Постанови №865 внесено зміни, які застосовуються з 01.12.2015, а саме: виключено п.4, а п.5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Міністерством соціальної політики».

На час звернення позивачки із заявою про перерахунок пенсії КМУ не визначено іншого порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Постановою №1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено можливості чи механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Крім того, у відповідності до ст.90 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу», який набрав чинності з 01.05.2016 та діяв на момент звернення позивачки до відповідача за перерахунком, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким не передбачено перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою.

За таких обставин, відповідач правомірно відмовив позивачці у перерахунку пенсії.

Крім того, така відмова не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

З огляду на вищевказане, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Такі обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову, з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 03 квітня 2017 року.