Справа № 235/891/17
Суддя: Хмельова С. М.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №235/891/17
Провадження №2-а/235/57/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Хмельової С.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача Мосейко Д.О.

представника третьої особи Ніколєнко Є.О.

секретаря судового засідання Соловйової М.О.

розглянувши у судовому засіданні у залі суду № 7 адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного державного інспектору відділу гірничотехнічного нагляду у Покровському регіоні Головного управління Держпраці у Донецькій області Мосейко Дмитра Олександровича про визнання не чинною постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа Головне управління держпраці у Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_4 з адміністративним позовом до Головного державного інспектору відділу гірничотехнічного нагляду у Покровському регіоні Головного управління Держпраці у Донецькій області Мосейко Дмитра Олександровича про визнання не чинною постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа Головне управління держпраці у Донецькій області. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він працює в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» на посаді головного інженера.

Головним управлінням Держпраці у Донецькій області (далі - «Управління Держпраці») була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ДП «ВК «Краснолиманська» за період часу з 01.07.2016 р. по 25.11.2016 р.

За результатами перевірки було складено Акт перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) від 07.12.2016 р. № 6.2-1/5 (далі - «Акт перевірки»).

В Акті перевірки було вказано на ряд так званих порушень, які на думку Управління Держпраці мали місце.

Також за результатами перевірки та складеного Акту перевірки Головним державним інспектором відділу гірничотехнічного нагляду у Покровському регіоні Головного управління Держпраці у Донецькій області Мосейко Дмитром Олександровичем відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДО № 06.4/6-1 від 13.01.2017 р. (далі - «протокол»), в якому вказано, що головний інженер ДП «ВК «Краснолиманська» ОСОБА_4, якого наказом по підприємству «Про керівництво вибуховими роботами та придбання ВМ» від 30.11.2015 року № 1867 призначено відповідальним за придбання та використання вибухових матеріалів, допустив ведення вибухових робіт без узгоджених Головним управлінням Держпраі у Донецькій області у встановленому порядку режимів виконання вибухових робіт дП «ВК «Краснолиманська» на 2016 рік, що є порушенням п.5.2. розд.ІХ, п.5.7. розд.ІХ НПАОП 0.00-1.66-13 «Правил безпеки під час поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення», п.1 гл.5 розд ІУ НПАОП 10.0-1.01-10 «Правил безпеки у вугільних шахтах». Таким чином ОСОБА_4 порушив п. 2.3, 3.26 «Посадової інструкції головного інженера - першого заступника генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська», п. 1 гл. 5 розд. ІУ НПАОП 10.0-1.01-10 «Правил безпеки у вугільних шахтах», ст.. 14 Закону України «Про охорону праці», за що передбачено відповідальність статтею 94 КУпАП.

При складанні протоколу позивач зауважив, що з фактами, які в ньому викладені, він не згоден, та надав письмові пояснення з посиланнями на норми права.

Але, ігноруючи його пояснення, та нормативно-правові акти, Головним державним інспектором відділу гірничотехнічного нагляду у Покровському регіоні Головного управління Держпраці у Донецькій області Мосейко Дмитром Олександровичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ДО №06.4/4-1 від 20.01.2017 р., якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 94 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 510,00 грн. підстави притягнення до адміністративної відповідальності були ті ж самі, які були викладені у протоколі.

З постановою позивач не згоден, та вважає, що вона повинна бути визнана не чинною з наступних підстав:

Пунктами 5.2. та 5.7. розділу ІХ Правил безпеки під час поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 12.06.2013 № 355 встановлено:

5.2. Дозволяється здійснювати підривні роботи в очисних, підготовчих вибоях і на окремих ділянках виробок, де є газовиділення або вибухонебезпечний пил, під час дотримання певного режиму, розробленого суб'єктом господарювання за узгодженням з територіальним органом Держгірпромнагляду України.

5.7. Режими ведення підривних робіт потрібно оформлювати за формою, наведеною в додатку 12 до цих Правил.

Режими ведення підривних робіт необхідно складати щороку, узгоджувати з територіальними органами Держгірпромнагляду України та затверджувати директором шахти.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Таким чином, Режим ведення підривних робіт є документами дозвільного характеру.

Державне підприємство «ВК «Краснолиманська» здійснювало вибухові роботи на підставі РЕЖИМУ ведення вибухових робіт ДП «ВК «Краснолиманська» на 2015 рік, який був узгоджений Теруправлінням Держгірпромнагляду 03.04.2015 р.

ДП «ВК «Краснолиманська» звернулося до Управління Держпраці у Донецькій області з заявою від 04.01.2016 р. № 01/1-1884 про узгодження «Режиму виробництва вибухових робіт на 2016 рік по ДП «ВК «Краснолиманська». Вказана заява була отримана Управлінням Держпраці 04.01.2016 р. Але ніякої відповіді Управління Держпраці Підприємству не надало.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» строк видачі документів дозвільного характеру становить десять робочих днів, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.6 ст.41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» У разі якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Таким, чином, оскільки 1) ДП «ВК «Краснолиманська» здійснювало вибухові роботи на підставі РЕЖИМУ ведення вибухових робіт ДП «ВК «Краснолиманська» на 2015 рік, який був узгоджений Теруправлінням Держгірпромнагляду 03.04.2015 р.; 2) ДП «ВК «Краснолиманська» звернулося до Управління Держпраці у Донецькій області з заявою від 04.01.2016 р. № 01/1-1884 про узгодження «Режиму виробництва вибухових робіт на 2016 рік по ДП «ВК «Краснолиманська»; 3) Управління Держпраці у десятиденний термін не узгодило Режим ведення вибухових робіт та не відмовило у його узгодженні, то на підставі статей 1 та 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» по принципу мовчазної згоди ДП «ВК «Краснолиманська» набуло право на провадження вибухових робіт на 2016 рік без отримання документа дозвільного характеру.

Крім того, відповідно до ч.15 ст.41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» документи дозвільного характеру, видані суб'єктам господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення анти терористичної операції, вважаються такими, що подовжили строк своєї дії на період проведення анти терористичної операції, про що дозвільні органи протягом трьох днів вносять відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст.5 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» Ліцензії та документи дозвільного характеру, видані суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, строк дії яких закінчився у період її проведення, вважаються такими, що продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р місто Родинське, де розташоване ДП «ВК «Краснолиманська», входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція.

Таким чином, навіть якщо знехтувати принципом «мовчазної згоди», то відповідно до вказаних норм РЕЖИМ ведення вибухових робіт ДП «ВК «Краснолиманська» на 2015 рік, який був узгоджений Теруправлінням Держгірпромнагляду 03.04.2015 р., був продовжений на 2016 рік.

Тобто у всякому разі твердження про те, що вибухові роботи на ДП «ВК «Краснолиманська» проводились, у період з 01.07.2016 р. по 25.11.2016 р. у гірничих виробках без режиму ведення вибухових робіт, не узгодженому у встановленому порядку з Головним управлінням Держпраці у Донецькій області, є незаконним та безпідставним.

Таким чином, на думку позивача, у відповідача були відсутні правові підстави притягати позивача до адміністративної відповідальності за статтею 94 КУпАП.

Позивач просить суд визнати протиправним рішення Головного державного інспектора відділу гірничотехнічного нагляду у Покровському регіоні Головного управління Держпраці у Донецькій області Мосейко Дмитра Олександровича про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 94 КУпАП. Визнати не чинною постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДО №06.4/4-1 від 20.01.2017 р., винесену Головним державним інспектором відділу гірничотехнічного нагляду у Покровському регіоні Головного управління Держпраці у Донецькій області Мосейко Дмитром Олександровичем про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 94 КУпАП до адміністративного штрафу у сумі 510,00 грн.

Позивач до судового засідання не з'явився. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач - Головний державний інспектор відділу гірничотехнічного нагляду у Покровському регіоні Головного управління Держпраці у Донецькій області Мосейко Дмитро Олександрович вимоги не визнав, та просив відмовити в задоволенні позову. В запереченнях проти адміністративного позову зазначив, що Головним управлінням Держпраці у Донецькій області було проведено позапланову виїзну перевірку технічної документації дільниці ВР ДП «ВК «Краснолиманська» в частині виконання ухвали Красноармійського міськрайонного суду від 29.11.2016р. за №1-кс/235/944/16 на предмет порушення виконання робіт підвищеної небезпеки - вибухові роботи в гірничих виробках ДП «ВК «Краснолиманська» та гірничих виробках ТОВ «Краснолиманське» за адресою: Донецька область, м.Родинське, вул.Перемоги, 9, за період часу з 01.07.2016р. по 25.11.2016р., за наслідками якої було складено акт перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) від 07.12.2016 № 6.2-1/5 (далі - акт перевірки), в якому було зафіксовані численні порушення нормативно-правових актів з охорони праці. Перевірка проводилася в рамках кримінального провадження 1-кс/234/944/16.

Згідно з вимог ст. 254 КУпАП відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення від 13.01.2017 серія ОД № 06.4/4-1. Під час складення протоколу позивачу було роз'яснено зміст ст. 63 Конституції України, а також його права та обов'язки, передбачені ст. 268 КупАП, що засвідчено підписом позивача. У свою чергу, відповідачем були прийняті до уваги, всебічно досліджені, жодним чином не проігноровані надані позивачем письмові пояснення до протоколу. До того ж, керуючись ст.ст. 268, 276, 278 КУпАП, позивача було запрошено 20.01.2017 о 09 год. ЗО хв. на розгляд справи про адміністративне правопорушення, що також засвідчено підписом позивача.

Керуючись ст. 231 КУпАП, 20.01.2017 о 09 год. 30 хв. був проведений розгляд справи про адміністративне правопорушення, яке було вчинене позивачем. За результатами розгляду справи, відповідачем було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення від 20.01.2017 серії ДО №06.4/4-1, якою позивача, як особу відповідальну за придбання та використання вибухових матеріалів на ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», було притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 94 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Постанову про накладення адміністративного стягнення позивач отримав під підпис.

Звертає увагу суду на те, що процедури оформлення матеріалів та розгляду адміністративного правопорушення здійснювались з дотриманням норм чинного законодавства, жодним чином не оскаржуються позивачем.

Щодо самого адміністративного порушення пояснює наступне.

Відповідно до п. 5.2 розд. IX НПАОП 0.00-1.66-13 «Правил безпеки під час поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення» (далі - Правила), затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 12.06.2013 №355, дозволяється здійснювати підривні роботи в очисних, підготовчих вибоях і на окремих ділянках виробок, де є газовиділення або вибухонебезпечний пил, під час дотримання певного режиму, розробленого суб'єктом господарювання за узгодженням з територіальним органом Держгірпромнагляду України.

Відповідно до п. 5.7 розд. IX Правил - режими ведення підривних робіт необхідно складати щороку, узгоджувати з територіальними органами Держгірпромнагляду України (Головним управлінням Держпраці у Донецькій області) та затверджувати директором шахти.

Як встановлено актом перевірки та не заперечується позивачем у позовній заяви, згідно з наданих наряд-путівок на виконання підривних робіт, підривні роботи на ДП «ВК «Краснолиманська» регулярно проводились у період з 01.07.2016 по 25.11.2016 у наступних гірничих виробках - 4 південний конвеєрний штрек похилу №1 пласту m24, 5 північний конвеєрний штрек похилу №1 пласту m24, 3 «біс» північний конвеєрний штрек похилу №1 «біс» пласту k5 першої ступені, 5 південний конвеєрний штрек похилу №1 пласту m24, вентиляційний штрек 7 «біс» північної лави похилу №1 «біс» пласту k5. При цьому режими ведення вказаних підривних робіт у 2016 році так і не були узгоджені відповідно до Правил з Головним управлінням Держпраці у Донецькій області. Внаслідок чого, позивач, як керівник вибуховими роботами, якого наказом по підприємству «Про керівництво вибуховими роботами та придбання ВМ» від 30.11.2015р. № 1867 призначено відповідальним за придбання та використання вибухових матеріалів, порушив п.п.2.3, 3.26 «Посадової інструкції головного інженера - першого заступник генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська», п.п.5.2., 5.7. розд. IX Правил, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 94 КУпАП.

До того ж, посилання позивача на норми Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № 2806-ІУ (далі-Закон) та Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-УІІ, у частині принципу мовчазної згоди та продовження дії документу дозвільного характеру на період проведення антитерористичної операції, є помилковими, такими що не відповідають дійсності. Положення вказаних нормативно-правових актів жодним чином не врегульовують правовідносини, які виникають при узгодженні режиму ведення підривних робіт.

Адже, абз. 9 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» передбачено, що перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності встановлюється виключно законами, які регулюють відносини, пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру.

Так, ст. 1 Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» від 19.05.2011 № 3392-УІ затверджено перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності згідно з додатком, що додається, і встановлено, що термін "документ дозвільного характеру" вживається у значенні, наведеному у Законі України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Законом України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» не передбачено такого документу дозвільного характеру у сфері господарської діяльності як «Режим ведення підривних робіт».

Звертає увагу суду, що позивач ні під час перевірки суб'єкта господарювання, ні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ні під час подання позовної заяви не надав узгоджений у встановленому порядку режим ведення підривних робіт ДП «ВК «Краснолиманська». Зокрема, позивач особисто визнає той факт, що узгоджений режим ведення підривних робіт ДП «ВК «Краснолиманська» відсутній.

Підсумовуючи вищезазначене, вважає позов ОСОБА_4 до Головного державного інспектора відділу гірничотехнічного нагляду у Покровському регіоні Головного управління Держпраці у Донецькій області Мосейко Дмитра Олександровича про визнання не чинною Постанови про накладення адміністративного стягнення безпідставним, позовні вимоги такими, що суперечать діючому законодавству.

Представник третьої особи - Головного управління держпраці у Донецькій області, яке залучено до участі у справі ухвалою суду від 22.03.2017року, проти позовних вимог заперечував, в задоволенні позову просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши заперечення та письмові пояснення відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5)добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією так і Законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до суду у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 22.03.2017 року визнано поважною причину пропуску звернення ОСОБА_4 до суду. В задоволенні клопотання відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду відмовлено.

Згідно акту перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) від 7 грудня 2016 року № 6.2-1/5 проведено перевірку технічної документації дільниці ВР ДП «ВК «Краснолиманська». Перевірено дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, в частині виконання ухвали Красноармійського міськрайонного суду від 29.11.2016 року за період з 01.07.2016р. по 25.11.2016 року (а.с.7-8). В даному акті в розділі У вказані порушення вимог законодавства, які було виявлено під час перевірки.

Відповідачем - Головним державним інспектором відділу гірничотехнічного нагляду у Покровському регіоні Головного управління Держпраці у Донецькій області Мосейко Дмитром Олександровичем складено протокол про адміністративне правопорушення від 13.01.2017 серія ОД № 06.4/4-1 (а.с.9). В даному протоколі зазначено, що головний інженер ДП «ВК «Краснолиманська» ОСОБА_4, якого наказом по підприємству «Про керівництво вибуховими роботами та придбання ВМ» від 30.11.2015р. № 1867 призначено відповідальним за придбання та використання вибухових матеріалів, допустив ведення вибухових робіт без узгоджених Головним управлінням Держпраці у Донецькій області у встановленому порядку режимів виконання вибухових робіт ДП «ВК «Краснолиманська» на 2016 рік, що є порушенням п.5.2. розд.ІХ, п.5.7. розд.ІХ НПАОП 0.00-1.66-13 «Правил безпеки під час поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення», п.1 гл.5 роз.ІУ НПАОП 10.0-1.01-10 «Правил безпеки у вугільних шахтах». Таким чином ОСОБА_4 порушив п. 2.3, 3.25 «Посадової інструкції головного інженера - першого заступника генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська», п. 1 гл. 5, розд. ІУ НПАРП 10.0-01.01-10 «Правил безпеки у вугільних шахтах», за що передбачено відповідальність статтею 94 КУпАП.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проведено 20.01.2017 року.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Стаття 94 КУпАП передбачає, що порушення вимог законодавчих та інших нормативних актів про зберігання, використання та облік вибухових матеріалів у галузях промисловості та на об'єктах, підконтрольних центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, -тягне за собою накладення штрафу на працівників від чотирьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постанова про накладення адміністративного стягнення серія ДО №06.4/4-1 від 20.01.2017 року (а.с.10). Відповідно до даної постанови ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення статті 94 КУпАП та на нього накладено штраф у розмірі 510 гривень.

Підставою для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності стало те, що він, як головний інженер ДП «ВК «Краснолиманська», якого наказом по підприємству «Про керівництво вибуховими роботами та придбання ВМ» від 30.11.2015р. № 1867 призначено відповідальним за придбання та використання вибухових матеріалів, допустив ведення вибухових робіт без узгоджених Головним управлінням Держпраці у Донецькій області у встановленому порядку режимів виконання вибухових робіт ДП «ВК «Краснолиманська» на 2016 рік, що є порушенням п.5.2. розд.ІХ, п.5.7. розд.ІХ НПАОП 0.00-1.66-13 «Правил безпеки під час поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення», п.1 гл.5 роз.ІУ НПАОП 10.0-1.01-10 «Правил безпеки у вугільних шахтах».

Відповідно до п. 5.2 розд. IX НПАОП 0.00-1.66-13 «Правил безпеки під час поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення», затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 12.06.2013 №355, дозволяється здійснювати підривні роботи в очисних, підготовчих вибоях і на окремих ділянках виробок, де є газовиділення або вибухонебезпечний пил, під час дотримання певного режиму, розробленого суб'єктом господарювання за узгодженням з територіальним органом Держгірпромнагляду України.

Відповідно до п. 5.7 розд. IX Правил - режими ведення підривних робіт необхідно складати щороку, узгоджувати з територіальними органами Держгірпромнагляду України (Головним управлінням Держпраці у Донецькій області) та затверджувати директором шахти.

У додатку 13 до Правил встановлена форма режиму ведення підривних робіт.

Режим підривних робіт ВК «ГП «Краснолиманська» на 2015 рік затверджено в.о. головного інженера шахти та погоджено Теруправлінням Держгірпромнагляду в Донецькій області (а.с.11-18). Режим підривних робіт на 2016 року повинен був бути погоджений з Головним управлінням держпраці у Донецькій області. Генеральний директор ДП «ВК «Краснолиманська» листом 4.01.2016 року звернувся до першого заступника начальника головного Управлння Держпраці у Донецькій області з проханням узгодити «Режим виробництва ВР на 2016 рік по ДП «ВК «Краснолиманська» (а.с.19). Але відповіді на цей лист не отримано, та режим виробництва вибухових робіт на 2016 рік не затверджено та не узгоджено. Про цей факт позивачу було відомо, проте вибухові роботи на підприємстві проводились, що не заперечує позивач, та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до висновку експертизи № 14.-04.-18.-1132.16 від 22.06.2016 року, метою якої є оцінка стану охорони праці та безпеки промислового виробництва ДП «ВК «Краснолиманська» під час виконання заявлених робіт підвищеної небезпеки при добуванні кам'яного вугілля у межах наданого гірничого відводу (гірничих виробках ДП «ВК «Краснолиманська» та ТОВ «Краснолиманське») згідно з КВЕД 05.10, а саме вибухові роботи. За результатами проведеної перевірки стану охорони праці та безпеки промислового виробництва ДП «ВК «Краснолиманська» встановлено, що додержується вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання заявлених робіт при добування кам'яного вугілля у межах наданого гірничого відводу. Але даний висновок експертизи затверджено 22.06.2016 року, а перевірка проводилась за період з 01.07.2016 року по 25.11.2016 року, крім того даний висновок експертизи не замінює режим виробництва вибухових робіт та звільняє підприємство від необхідності його затвердження та погодження.

Статтею 1 Закону України від 05 квітня 2007 року №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України від 14 жовтня 1992 року №2694-XII "Про охорону праці", державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 4 вказаного Закону встановлено, що державна політика в галузі охорони праці базується на принципах: пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96, встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з пп.5 п.6 вказаного Положення передбачено, що Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Відповідно до абзацу першого п.7 вказаного Положення передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з абзацами першим та третім п.1 Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області, затвердженого Наказом Державної служби України з питань праці від 07.05.2015 №16, встановлено, що Головне управління Держпраці у Донецькій області (далі - Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Підпунктом 15 пункту 4 вказаного Положення та пп.15 п.4 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 27.03.2015р. №340, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 квітня 2015р. за №438/26883, передбачено, що Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Також, відповідно до пп.5 п.6 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області передбачено, що Управління Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління Держпраці.

Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 вказаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган.

Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, що передбачено ч. З ст. 153 КЗпП України.

Згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Частиною третьою ст. 13 Закону України «Про охорону праці» на роботодавця покладено безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Стаття 14 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що працівник зобов'язаний: дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також про безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди.

Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до статті 21 Гірничого Закону проведення на гірничих підприємствах підривних робіт або робіт з вибуховими матеріалами здійснюється відповідно до єдиних правил безпеки при підривних роботах за наявності дозволу, який видають органи гірничого нагляду.

Помилковим в даному випадку є посилання позивача норми Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у частині принципу мовчазної згоди та продовження дії документу дозвільного характеру на період проведення антитерористичної операції. Положення вказаних нормативно-правових актів не регулюють правовідносини, які виникають при узгодженні режиму ведення підривних робіт. Абз. 9 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» передбачено, що перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності встановлюється виключно законами, які регулюють відносини, пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру. Ст. 1 Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» затверджено перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності згідно з додатком, що додається, і встановлено, що термін "документ дозвільного характеру" вживається у значенні, наведеному у Законі України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності». Законом України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» не передбачено такого документу дозвільного характеру у сфері господарської діяльності як «Режим ведення підривних робіт».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про незаконність та не обґрунтованість позовних вимог, відповідач діяв правомірно, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.11, 17-20,69-72, 86, 94, 122, 128, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Головного державного інспектору відділу гірничотехнічного нагляду у Покровському регіоні Головного управління Держпраці у Донецькій області Мосейко Дмитра Олександровича про визнання не чинною постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа Головне управління держпраці у Донецькій області, відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

В судовому засіданні 27 березня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено протягом п'яти днів.

Суддя