Справа № 489/4827/16-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/4827/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Кокорєв В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції ОСОБА_2, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом до інспектора патрульної поліції ОСОБА_2, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просила скасувати постанову серії АР №040142 від 23 вересня 2016 року про накладення штрафу у розмірі 425 грн. за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП України.

В обґрунтування позову зазначено про відсутність порушень Правил дорожнього руху та доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушенняю.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, а також клопотання апелянта про розгляд справи за відсутності представника, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Зясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на наступних підставах.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23 вересня 2016 року о 13:55 год. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Volksvagen» на перехресті вул. Комсомольська та проспект Центральний повертаючи ліворуч на зелений сигнал світлофору, не надала переваги в русі транспортним засобам, що рухалися в зустрічному напрямку прямо та повертали праворуч, чим порушила п.16.6 Правил дорожнього руху.

За фактом скоєння даного правопорушення 23 вересня 2016 року інспектором патрульної поліції винесена постанова серії АР №040142 про накладення адміністративного стягнення у розмірі 425 грн. за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП України (а.с.6).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП України, не доведена відповідачем. Працівником поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, не відповідає вимогам ст.159 КАС України, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), Інструкцією оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ 06.11.2015 р. №1376.

Згідно з п.16.6 ПДР, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Інструкція оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та Кодекс України про адміністративні правопорушення встановлюють наступне.

Складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції.

У справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів поліції, зазначених у статті 222 КУпАП, протоколи відповідно до статті 255 КУпАП складають уповноважені на те посадові особи зазначених органів.

Протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення зафіксовані постановою про накладення адміністративного стягнення та підтверджені поясненнями інспекторів патрульної поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які пояснили, що 23 вересня 2016 року перебуваючи на службі та рухаючись на службовому автомобілі побачили на перехресті вул. Комсомольська та проспект Центральний транспортний засіб, що знаходився попереду, який ввімкнув покажчик повороту та здійснив поворот ліворуч при наявності зустрічного транспортного засобу, який рухався прямо.

Даний автомобіль було зупинено, а водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Слід зазначити, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (постанови) про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються. Поліцейські виявили порушення правил дорожнього руху на яке належним чином відреагували. Результатом чого стало винесення постанови у справі про адміністративні правопорушення.

Так, дійсно, як зазначає суд першої інстанції у патрульних не було зафіксовано факту правопорушення на нагрудний відеореєстратор, але це не означає, що особа яка вчинила проступок має уникнути адміністративної відповідальності. Враховуючи принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок. Невідворотність адміністративної відповідальності залежить більшою мірою від роботи працівників, уповноважених притягати до відповідальності і застосовувати санкції. Адміністративний проступок, на який не відреагувала держава, заподіює правопорядку серйозної шкоди. Безкарність правопорушника заохочує на вчинення нових проступків і подає негативний приклад іншим нестійким особам.

Колегія суддів вважає, що достатнім доказом правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності відповідача у даній категорії справ (оскарження рішень поліцейських патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності) є відповідні пояснення поліцейського, який виніс оскаржувану постанову та свідчення поліцейських свідків, які були в одному екіпажі з поліцейським, який виніс оскаржувану постанову. Такі докази будуть достатніми, допоки не буде надано обґрунтованих належних доказів, які безсумнівно спростують пояснення та свідчення поліцейських.

Крім цього, на законодавчому рівні позивачу надано право під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення оспорити допущене порушення й адміністративне стягнення та вимагати від уповноваженої посадової особи органу поліції скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП.

Водночас матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 отримала під підпис копію спірної постанови про накладення штрафу та письмово не висловила жодних зауважень щодо того, що не погоджується з інкримінованим правопорушенням.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, прийнявши до уваги пояснення позивача, ніяким чином не відреагував на пояснення самих патрульних, які побачивши з боку позивача порушення Правил дорожнього руху зупинили транспортний засіб та притягнули водія до адміністративної відповідальності.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України, є підставою для скасування рішення та прийняття нового про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2017 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції ОСОБА_2, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова