Справа № 295/2867/17
Суддя: Гумен Н. В.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/2867/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 року Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Гумен Н.В.

при секретарі Скришевській О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Богунського районного суду міста Житомира справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції Данилюка Олексія Борисовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звертаючись до Богунського районного суду міста Житомира, як місцевого адміністративного суду, просив визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 451354 від 08.03.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Житомирі Департаменту патрульної поліції Данилюком Олексієм Борисовичем, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити, за відсутності у його діях складу правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що постанова не відповідає вимогам закону, оскільки він не порушував правила дорожнього руху, інспектор поліції не взяв до уваги пояснень позивача, правопорушення з приводу того, що керуючи автомобілем позивач користувався засобами зв'язку, не відповідає дійсності, його транспортний засіб обладнаний системою "блютуз", яка надає можливість спілкування по телефону без допомоги рук. На твердження того, що він не був пристебнутий ременем безпеки він пояснив, що після вимоги працівника поліції про зупинку, він зупинився і лише потім відстебнув ремінь безпеки, вказав, що він не порушував правила дорожнього руху, при цьому інспектор поліції не навів доказів у зворотному.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, додатково пояснив, що 08.03.2017 року його автобіль було зупинено інспектором поліції, повідомили, що його зупинка була пов'язана з порушеннями правил дорожнього руху, а саме що він користувався засобами зв'язку та не був пристебнутий ременем безпеки, на що він пояснив, що він не порушував правил дорожнього руху, що 08.03.2017 року він зупинився купити квіти, через сто метрів його зупинив працівник поліції, в руках він тримав не телефон а гаманець, за такий короткий проміжок часу він не міг би провести телефонний дзвінок, окрім того, його автомобіль оснащений системою, яка дозволяє вести розмову по телефону в гучному режимі без рук, то якби він і мав на меті користуватися засобом зв'язку, то саме використовуючи дану систему, вважає, що своїми діями інспектор патрульної служби при прийнятті рішення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення порушив його права та норми чинного законодавства, не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, не долучив доказів, які мали підтвердити факт правопорушення, тому просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по адміністративній справі.

Уповноважений представник Управління патрульної поліції у м. Житомирі в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи, вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідає всім вимогам, а позивача притягнено до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 08.03.2017 року інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Житомирі Департаменту патрульної поліції Данилюком Олексієм Борисовичем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серія БР № 451354 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 36, ч.5 ст.121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, 08.03.2017 року о 11 год. 05 хв. водій ОСОБА_1 в м. Житомирі по вул. Б. Тена, 6, користувався засобом зв'язку (телефоном) та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в, 2.4 д Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.121, ч. 2 ст. 122 КУпАП на підставі чого інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Житомирі Департаменту патрульної поліції Данилюком Олексієм Борисовичем винесено постанову серії БР № 451354 від 08.03.2017 року та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

Крім того, інспектором поліції було застосовано норму ст. 36 КУпАП, а саме якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Аналізуючи оскаржувану постанову, судом встановлено, що інспектором поліції накладено стягнення в розмірі 425,00 грн. в межах санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За нормою ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

Пунктом 9 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

В якості доказу у справі стороною відповідача надано суду відеодиск, на якому міститься відеозапис щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, за яке позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис, однак на ньому не зафіксовано сам факт порушення позивачем прави дорожнього руху України, а лише розмову працівника поліції та позивача після зупинки, а тому суд не вважає що даний відеозапис може слугувати належним доказом, оскільки він не відтворює факт вчиненого адміністративного правопорушення, при цьму доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серія БР № 451354 від 08.03.2017 року, винесена з порушенням норм адміністративного законодавства, оскільки в оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, відсутнє посилання на покази свідків, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами, що призвели до порушення з боку позивача Правил дорожнього руху України, та відповідно є складом правопорушення, що слугувало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч.5 ст.121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно статі 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого а адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, суд вважає недоведеним.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах заявлених позовних вимог, проаналізувавши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції Данилюка Олексія Борисовича у частині скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню.

У відповідності до статті 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить рішення, одним з яких є закриття справи. Постанови про закриття справи виноситься за наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу, в тому числі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки способом захисту прав та інтересів особи у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності є, зокрема, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у адміністративній справі належить до компетенції органу, який відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення наділений таким правом, у даному випадку це відноситься до компетенції відповідача, тому суд вважає що вимоги позивача щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутність у діях позивача складу адміністративного, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем визначено спосіб захисту порушеного права, який не передбачений чинним законодавством.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, 122, 162, 222, 245, 247, 251, 252, 254, 255, 256, 268, 284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 10, 11, 70, 159, 162, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції Данилюка Олексія Борисовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 451354 від 08 березня 2017 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425, 00 гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

С у д д я :