Справа № 161/11159/16-а,2-а/0158/70/16
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 р. Справа № 876/10296/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Інспектора патрульної поліції 1 роти Управління патрульної поліції у м. Луцьку капітан поліції ОСОБА_1 на постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 листопада 2016 року у адміністративній справі №161/11159/16-а, 2-а/0158/70/16 за позовом ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції 1 роти Управління патрульної поліції у м. Луцьку капітан поліції ОСОБА_1 скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Луцьк ДПП капітана поліції ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 листопада 2016 року позов задоволено. Визнано протиправними дії інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Луцьк капітана поліції ОСОБА_1, щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №845252 від 17.08.2016 року винесену інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Луцьку ДПП капітаном поліції ОСОБА_1 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Стягнуто з Управління патрульної поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, такою що підлягає скасуванню, оскільки прийнята судом першої інстанції у звязку із невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права та неповному зясуванні обставин справи. Апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм ст. 171-2 КАС України щодо строків розгляду даної справи; записами відео реєстратора поліцейського зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення, то дії відповідача відповідають нормам чинного законодавства України Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не прибули хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ПС2 № 845252 від 17.08.2016 року, ОСОБА_2, 17.08.2016 року об 11 год. 50 хв. керуючи автомобілем не пред'явив поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.4 (а) ПДР України.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що інспектором поліції капітаном ОСОБА_1 порушено процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП України, недотримані вимоги щодо своєчасного, всебічного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та належного документування обставин адміністративного правопорушення, що є підставою для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №845252 від 17.08.2016 року.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху України На вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Пунктом 2.1 (г) ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно зі ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто дана норма закону зобов'язує посадову особу, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, не лише фіксувати правопорушення, але й неухильно дотримуватися процесуального порядку розгляду адміністративної справи визначеною ст. 279 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що по адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 21.2 та п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху ( 1306-2001-п ) та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної боді камери ДМ 4165 вбачається, що інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Луцьку капітаном поліції ОСОБА_1, який виносив вищевказану оскаржувану постанову, не було вказано позивачу яких порушень ПДР він допустив, матеріали оформлення ДТП відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що інспектором поліції капітаном ОСОБА_1 порушено процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП України, недотримані вимоги щодо своєчасного, всебічного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та належного документування обставин адміністративного правопорушення, що є підставою для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №845252 від 17.08.2016 року.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Постановою Локачинського районного суду Волинської області від 21.09.2016 р., яка набрала законної сили, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 122-2 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.11.2016 р., яка набрала законної сили, адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано неправомірними дії поліцейського роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьк капрала поліції ОСОБА_3 щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі ДР2 №151184. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР2 №151184 від 17.08.2016 року про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП скасовано. Стягнуто з Управління патрульної поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Інспектора патрульної поліції 1 роти Управління патрульної поліції у м. Луцьку капітан поліції ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 листопада 2016 року у адміністративній справі №161/11159/16-а, 2-а/0158/70/16 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

ОСОБА_4

Повний текст ухвали складено 03.04.2017 р.