Справа № 183/5356/16 (2-а/183/13/17)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2017 рокусправа № 183/5356/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2017 року по справі №183/5356/16 за позовом ОСОБА_1 до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинення дій,-

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо припинення нарахування та виплати позивачу пенсії з 01.04.2015 року;

- зобовязати Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відновити виплату позивачу пенсії з 01.04.2015 року та виплатити суму пенсії з 01.04.2015 року по теперішній час.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилався на те, що з 2013 року він перебуває на обліку в Новомосковському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримував пенсію за вислугою років, призначену на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії продовжував працювати у Новомосковському районному управлінні ГУ Держсанепідслужби у Дніпропетровській області, а потім в Управлінні Держпродспоживслужби у Новомосковському районі та є державним службовцем. З 01.04.2015 виплата пенсії була припинена. На звернення позивача щодо розяснення підстав призупинення виплати пенсії, відповідач повідомив про те, що виплату призначеної пенсії було припинено з тих підстав, що з 01.04.2015р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213 VІІІ, яким, зокрема, внесено зміни до ст..47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Такі дії відповідача щодо припинення виплати йому пенсії позивач вважає протиправними та такими, що порушують його конституційні права.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2017 року адміністративний позов задоволено, а саме:

визнано протиправними дії Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2015 року;

зобовязано Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2015 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову

постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову. Свою правову позицію заявник апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із змінами внесеними Законом від 02.03.2015р. №213 VІІІ.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 з 2013 року перебуває на обліку в Новомосковському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримував пенсію за вислугою років, призначену на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Після призначення пенсії позивач продовжує працювати, є державним службовцем.

З 01.04.2015 року Новомосковським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області припинено виплату позивачу пенсії за вислугою років.

На звернення ОСОБА_1 щодо розяснення підстав призупинення виплати пенсії, відповідач ОСОБА_2 №Т-45 від 23.08.2016р. повідомив про те, що з 01.04.2015 виплату призначеної пенсії припинено з тих підстав, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213 VІІІ, із змінами внесеними Законом України №911-VIII від 24.12.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», було внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а саме: у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Згідно зазначеного Закону, ці норми діють тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року. Оскільки на теперішній час позивач працює на посаді, що відноситься до державної служби, виплата пенсії позивачу припинено.

Не погодившись за такими підставами припинення раніш призначеної пенсії, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для невиплати позивачу з 01.04.2015р. пенсії, яка призначена за вислугою років. Такі висновки суд обґрунтував тим, що на підставі Закону від 02.03.2015р. №213 VІІІ тимчасово зупинено виплат пенсій працюючим пенсіонерам, яким призначена пенсія або щомісячне довічне грошове утримання в порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів». Оскільки пенсія позивачу призначена не на підставі зазначених законів, то на думку суду першої інстанції у відповідача були відсутні правові підстави для припинення виплати пенсії.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачу, на підставі протоколу №11 від 18.02.2013р., призначено пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоровя.

Право на пенсію за вислугу років працівникам охорони здоровя визначено ст..55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За положенням абзацу першого пункту 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативні-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Таким чином, пенсія позивачу призначена на підставі Закону № 1058-IV з урахуванням права на таку пенсію, яке визначено ст..55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно абзацу другого частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», № 1058-IV, із змінами внесеними Законом від 02.03.2015р. №213 VІІІ, (у редакції чинній з 01.04.2015р.):

Тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів 1 та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність».

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього закону відновлюється.

Отже, вказаними положеннями закону обмежено право особи на отримання пенсії, призначеної відповідно до цього Закону (тобто Закону №№ 1058-IV), у разі якщо така особа працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії, зокрема, передбаченої Законом України «Про державну службу».

Оскільки, станом на 01.04.2015р. позивач працював на посаді, яка давала право на призначення пенсії на підставі Закону України «Про державну службу», то відповідачем правомірно припинено виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 01.04.2015р.

В той же час, відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015року № 213-VIII (далі Закон № 213) у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому чисті спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 скасовуються норми щодо пенсійною забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народних депутатів України», «Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки, вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року не прийнятий, то з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Таким чином, з 01.06.2015 посада, на якій працює позивач, не передбачає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим, передбачені ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали і з 01.06.2015 перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що з 01.06.2015р. виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню, у зв'язку з відсутністю зазначених у ст. 47 вказаного Закону підстав для її невиплати.

Разом з тим, 01.01.2016 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VІІІ від 24.12.2015, яким було продовжено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам у період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

Так, відповідно до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції з 01.01.2016р.) тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Таким чином, ст.47 Закону, у вказаній редакції, не передбачає такої підстави для припинення пенсії як робота на посадах, які дають право на призначення пенсії, зокрема, передбаченої Законом України «Про державну службу». З 01.01.2016р. сам факт роботи на посадах та на умовах, які передбачені, зокрема, Законом України «Про державну службу» є підставою для припинення виплати пенсій, призначених у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, враховуючи, що позивач працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", підстави для виплати йому з 01 січня 2016 року пенсії відсутні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією відповідача про те, що у період з 01.04.2015р. по 01.06.2015р. та у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р., відсутні правові підстави для виплати позивачу раніш призначеної пенсії.

Оскільки спірні правовідносини, які виникли між сторонами, не стосуються виплати пенсії позивачу у 2017 року, то суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для аналізу законодавства у вказаному періоді та надання правової оцінки діям УПФУ з цього приводу.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для його скасування з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2017 року по справі №183/5356/16 скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Визнати протиправними дії Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо не виплати ОСОБА_1 призначеної пенсії у період з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Зобов`язати Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області нарахувати та виплатити пенсію за вислугою років ОСОБА_1 за період з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Постанову у повному обсязі складено 03.04.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк