Справа № 345/815/17
Суддя: Онушканич В. В.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/815/17
Провадження № 2-а/345/119/2017
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2017 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Бабійчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними і зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що з 26.06.2016 року їй призначено пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». При цьому 29.08.2016 року відповідач листом повідомив, що ОСОБА_1 не зараховано до стажу роботи за вислугу років період з 29.12.1995 року по 28.12.1998 року роботи на посаді вихователя в яслах-садку «Росинка», а тому не має права на виплату грошової допомоги відповідно до п.7-1 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». Вказана відмова мотивована тим, що в період з 29.12.1995 року по 28.12.1998 року позивач працювала в дитячих садках ВАТ «Оріана», які на той час вже не відносились до державної чи комунальної форми власності.

Позивач зазначає, що ясла-садки «Росинка» і «Червона шапочка» входили до складу комплексу дитячих дошкільних навчальних закладів державного концерну «Хлорвініл». Наказом Міністерства промислової політики №287 від 31.08.1994 року державний концерн «Хлорвініл» був перейменований в державний концерн «Оріана». В подальшому на підставі наказу Фонду державного майна №65-АТ від 29.12.1995 року державний концерн «Оріана» було перетворено у ВАТ «Оріана» зі статутним фондом в розмірі 806 000 000,00 грн. Таким чином, з цього моменту «Оріана» набула статусу юридичної особи у формі акціонерного товариства і віднесена до колективної форми власності.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України єдиним засновником ВАТ «Оріана» виступає Фонд державного майна України, яким статутний капітал і був сформований у повному обсязі. Зі створенням ВАТ «Оріана» фактичний власник підприємства не змінився, ним залишилась держава в особі Фонду державного майна України як єдиного засновника і акціонера.

Позивач наголошує, що у спірний період 1995-1999 років позивач виконувала ті самі посадові обов'язки, що і до цього часу, керувалась в роботі тими ж самими посадовими інструкціями і нормативними актами, умови праці не зазнали абсолютно ніяких змін, не змінювався розпорядок роботи, наповнення груп дітьми, тощо. Зміна ж форми власності підприємства з державної на колективну, до складу якої входили дитячі садки, а також тривалий час (майже 4 роки), який зайняв процес передання цих садків у комунальну власність, є об'єктивною і непереборною обставиною, яка жодним чином не залежала від волевиявлення позивачки.

Тому позивач змушена звернутися до суду та просить: визнати неправомірними дії Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області в частині відмови у нарахуванні та виплаті при призначенні пенсії за віком грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення; зобов'язати Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 29.12.1995 року по 19.11.1997 року у яслах-садку «Росинка» ВАТ «Оріана» та з 20.11.1997 року по 18.12.1999 року в яслах-садку «Червона шапочка» ВАТ «Оріана» до вислуги років, призначити і виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує з підстав, наведених у самому позові та просить суд його задоволити.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позову просить відмовити з підстав, наведених у запереченні. Згідно поданого заперечення представник відповідача вважає позов безпідставним з огляду на наступне. Позивачці призначено пенсію за віком з 26.06.2016 року згідно поданої заяви та у відповідності до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». При цьому загальний стаж роботи ОСОБА_1склав 38 років 3 місяці 9 днів, з яких 28 років 3 місяці 9 днів - на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е-ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до записів трудової книжки, підтверджуючих довідок та результатів перевірки стажу роботи встановлено, що період роботи з 29.12.1995р. по 29.12.1999 року позивачка працювала на посаді вихователя ясла-садку «Росинка» та вихователем ясла-садку «Червона шапочка» ВАТ «Оріана», яке не відноситься до державної або комунальнї форми власності. А тому немає підстав для призначення позивачці грошової допомоги відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала:

-в період з 29.08.1983 року по 31.05.1995 року - вихователем у садочку «Сонечко» Калусього ВО «Хлорвініл»;

-в період з 01.06.1995 року по 28.12.1995 року - вихователем у садочку «Росинка» Калусього ВО «Хлорвініл»;

-в період з 29.12.1995 року по 19.11.1997 року - вихователем у садочку «Росинка» ВАТ «Оріана»;

-в період з 20.11.1997 року по 28.12.1999 року - вихователем у садочку «Червона шапочка» ВАТ «Оріана»;

-в період з 29.12.1999 року по 31.05.2016 року - вихователем у садочку «Червона шапочка» виконавчого комітету Калуської міської ради (а.с. 5-6, 10-11).

Отже, в період з 29.12.1995 року по 28.12.1999 року позивач працювала у ВАТ «Оріана».

Так, наказом Фонду державного майна №65-АТ від 29.12.1995 року державний концерн «Оріана» було перетворено у Відкрите акціонерне товариство «Оріана» (а.с.6 зворот).

Згідно із ч.1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України єдиним засновником ВАТ «Оріана» виступає Фонд державного майна України (а.с.12-15). Водночас та обставина, що Фонд державного майна є засновником ВАТ «Оріана» не надає підприємству статусу державного.

Відповідно до частини першої статті 133 Господарського кодексу України основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління.

При цьому, право власності існує у трьох формах. Статтями 325-327 Цивільного кодексу України передбачено існування в Україні державної, приватної та комунальної власності.

Згідно з частиною першою статті 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна.

Право власності є абсолютним правом, яке полягає у сукупності правомочностей володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Зазначений юридичний принцип у тому числі означає неможливість ситуації, за якої один і той же об'єкт власності належить у повному обсязі одночасно державі і господарському товариству.

Законодавством встановлений механізм реалізації державної форми власності у сфері господарювання шляхом передачі державним підприємствам окремих правомочностей власника, за обставин, коли правовий режим майна не змінюється, та залишається державним.

Суд звертає увагу на те, що законодавством прямо передбачено існування таких видів державного підприємства: державне унітарне, державне комерційне та казенне підприємство (ст.ст. 73-77 ГК України).

Відповідно до ст.73 ГК України державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління. Орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Найменування державного унітарного підприємства повинно містити слова "державне підприємство".

Відповідно до ст.74 ГК України майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання.

Ст. 76 ГК України передбачено, що казенне підприємство створюється за рішенням Кабінету Міністрів України. У рішенні про створення казенного підприємства визначаються обсяг і характер основної діяльності підприємства, а також орган, до сфери управління якого входить підприємство, що створюється. Майно казенного підприємства закріплюється за ним на праві оперативного управління.

Водночас, майно господарських товариств має іншу правову природу.

Згідно зі статтею 85 ГК України господарське товариство є власником: майна, переданого йому у власність засновниками і учасниками як внески; продукції, виробленої в результаті господарської діяльності товариства; доходів, одержаних від господарської діяльності товариства; іншого майна, набутого товариством на підставах, не заборонених законом. Аналогічна норма міститься також у статті 115 ЦК України.

Це означає, що з моменту передачі майна до статутного капіталу товариства, його засновник або учасник втрачає право власності на це майно, яке переходить до товариства.

Поняття речових прав на майно, які передаються засновником до статутного капіталу господарського товариства, не є тотожним поняттю корпоративних прав, які засновник отримує натомість. При цьому зв'язок корпоративних прав учасника товариства з речовим правом на передане до статутного капіталу майно опосередковується необхідністю настання юридичного факту - ліквідації товариства, а саме речове право в такому випадку не пов'язується з індивідуально визначеним майном, а є лише правом на відсоткову частку у майні товариства.

Так, відповідно до змісту частини першої статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Державну форму власності має майно, яке не передається суб'єкту господарювання у власність, а закріплюється за ним за допомогою інших видів речових прав - господарського відання та оперативного управління. Проте держава втрачає право власності на майно, яке передається у власність суб'єкту господарювання шляхом внесення його до статутного капіталу.

З огляду на вищенаведене, ВАТ «Оріана» не належить до підприємств державної форми власності.

Відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» право на отримання при призначенні пенсії за віком грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, мають особи, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах саме державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

А тому вимоги позивача про зарахування періоду роботи з 29.12.1995 року по 19.11.1997 року у яслах-садку «Росинка» ВАТ «Оріана» та з 20.11.1997 року по 18.12.1999 року в яслах-садку «Червона шапочка» ВАТ «Оріана» до вислуги років та зобов'язання призначити і виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення є безпідставними та задоволенню не підлягають.

На підставі вищенаведеного, ст.ст. 73-77, 85, 115, 133, 167 ГК України, ст.104 ЦК України, п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», керуючись ст.ст. 6, 8, 11, 70, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними і зобов'язання зарахувати період роботи з 29.12.1995 року по 19.11.1997 року у яслах-садку «Росинка» ВАТ «Оріана» та з 20.11.1997 року по 18.12.1999 року в яслах-садку «Червона шапочка» ВАТ «Оріана» до вислуги років, призначити і виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення - відмовити.

Постанова набирає законної після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий