Справа № 803/213/17
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року Справа № 803/213/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Хомяк М. І.,

за участю представника позивача Омельчука С. В.,

представника відповідача Михалко Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (далі - позивач, УМВС України у Волинській області) звернулося в суд з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - відповідач, Луцька ОДПІ) про скасування рішення про застосування штрафних фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.11.2016 року № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем вчасно та у повному обсязі здійснено сплату єдиного внеску, нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати винагороди за договором цивільно-правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності, за січень 2015 року у розмірі 184052,99 грн., проте, вказана сума помилково була зарахована на рахунок № 0318, призначений для нарахування єдиного внеску на суми грошового забезпечення військовослужбовців.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

У письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що відповідачем застосовано до УМВС України у Волинській області штрафні санкції у розмірі 27358,90 грн. та нараховано пеню у розмірі 820,77 грн. за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов'язання по єдиному внеску, нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати винагороди за договором цивільно-правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності, а саме за період з 21.02.2015 року по 26.02.2015 року, у розмірі 136764,49 грн., що підтверджується даними облікової картки за вказаним платежем. Вважає, що оскаржуване рішення винесене відповідно до вимог чинного законодавства, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що УМВС України у Волинській області є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та знаходиться на обліку в Луцькій ОДПІ.

07.11.2016 року Луцькою ОДПІ винесено рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, відповідно до якого позивача застосовано штраф у розмірі 27358,90 грн. за період з 21.02.2015 року по 26.02.2015 року та нараховано пеню у розмірі 820,77 грн. (а.с. 24).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною другою статті 6 цього Закону встановлено обов'язок платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з частиною п'ятою, шостою статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

При цьому, частиною восьмою статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі (частина десята статті 9 цього Закону).

Відповідно до частини одинадцятої цієї статті у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Частинами десятою, одинадцятою статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до пункту 2 частини другої розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01.01.2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01.01.2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Таким чином, чинним законодавством передбачена відповідальність платника за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску незалежно від причин такої невчасної сплати та не передбачено можливості звільнення такого платника податку від застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Судом встановлено, що у позивача наявні два рахунки для сплати єдиному внеску, а саме: рахунок № 0318 - призначений для нарахування на суми грошового забезпечення військовослужбовців та рахунок № 0318 - призначений для нарахування роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договором цивільно-правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Згідно зі звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за січень 2015 року, поданим УМВС України у Волинській області до Луцької ОДПІ 16.02.2015 року, позивачем самостійно було нараховано суму грошового зобов'язання, що підлягає сплаті, по єдиному внеску, нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договором цивільно-правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності, у розмірі 184052,99 грн., з терміном сплати 20.02.2015 року (а.с. 4-10).

Як зазначив у судовому засіданні представник позивача, УМВС України у Волинській області своєчасно та у повному обсязі було сплачено єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати винагороди за договором цивільно-правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності, за січень 2015 року, оскільки позивачем ще у січні 2015 року було сплачено єдиний внесок на суми заробітної плати за січень 2015 року згідно платіжних доручень від 21.01.2015 року № 51 на суму 15000,00 грн., від 28.01.2015 року № 82 на суму 14835,54 грн., № 83 на суму 7615,24 грн., № 84 на суму 127,14 грн., № 85 на суму 2029,56 грн., № 86 на суму 141222,86 грн., № 87 на суму 2110,52 грн. (а.с. 11-17). Однак, при складанні вищезазначених платіжних доручень позивачем помилково було зазначено рахунок № 0318 - призначений для нарахування єдиного внеску на суми грошового забезпечення військовослужбовців, що призвело до неперерахування коштів на належний рахунок № 0318 - призначений для нарахування на суми заробітної плати, винагороди за договором цивільно-правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Однак суд не погоджується з вищевикладеним, з огляду на наступне.

Відповідно до даних облікової картки ІС «Податковий Блок» станом на 20.02.2015 року у позивача обліковувалась переплата по єдиному внеску, нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договором цивільно-правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності у розмірі 47258,50 грн. 20.02.2015 року УМВС України у Волинській області самостійно було нараховано єдиний внесок по вказаному платежу у розмірі 184052,99 грн., з урахуванням переплати станом на 20.02.2015 року утворилась недоїмка у розмірі 136794,49 грн., яка була погашена 26.02.2015 року згідно платіжного доручення від 26.02.2015 року № 245 на суму 150000,00 грн. (а.с. 38-39).

Таким чином, даними облікової картки ІС «Податковий Блок» підтверджено, що днем фактичної сплати позивачем єдиного внеску, нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договором цивільно-правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності, є 26.02.2015 року, тобто сплату здійснено позивачем з порушенням встановленого законом строку.

У зв'язку з наведеним відповідачем за несвоєчасну сплату єдиного внеску за вказаним платежем, а саме за період з 21.02.2015 року по 26.02.2015 року, застосовано до позивача штраф у розмірі 27358,90 грн. (20 % своєчасно не сплачених сум) та нараховано пеню у розмірі 820,77 грн. (0,1 % суми недоплати за кожний день прострочення платежу).

На думку суду, помилкове перерахування коштів на інший рахунок не може бути підставою для звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску, оскільки відповідно до частини п'ятої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» сплата єдиного внеску здійснюється шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування. Отже, під кожний окремий внесок діє окремий розрахунковий рахунок в органах доходів і зборів, відтак помилкове перерахування коштів на інший рахунок тягне за собою не зарахування органом доходів і зборів відповідної суми єдиного внеску на відповідний окремий розрахунковий рахунок, а тому така сума в розумінні Закону буде вважатись несвоєчасно сплаченою.

Посилання представника позивача на те, що з призначень платежу вищезазначених платіжних доручень вбачалася сплата позивачем саме єдиного внеску, нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договором цивільно-правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності, відтак відповідачем безпідставно було зараховано зазначені кошти на рахунок для сплати єдиного внеску, нарахованого на суми грошового забезпечення військовослужбовців, суд не бере до уваги, з огляду на таке.

Відповідно до частини тринадцятої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Процедуру зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (далі - платники єдиного внеску), сум помилково сплаченого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) визначав Порядок зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року № 450 (далі - Порядок № 450), який був чинний на момент сплати позивачем єдиного податку.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 450 у випадку помилкової сплати сум єдиного внеску на відповідні небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 «Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування» (далі - рахунок 3719), відкриті в органах Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) відповідно до законодавства, територіальними органами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Міжрегіональним головним управлінням Міндоходів - Центральним офісом з обслуговування великих платників, державними податковими інспекціями в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, об'єднаними та спеціалізованими державними податковими інспекціями Міндоходів (далі - органи доходів і зборів) здійснюється зарахування помилково сплачених сум єдиного внеску у рахунок майбутніх платежів за тим самим рахунком відповідно до встановленого розміру єдиного внеску в порядку календарної черговості виникнення зобов'язань платника з цього платежу.

Повернення коштів здійснюється у випадку помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок органу доходів і зборів (пункт 4 Порядку № 450).

Пунктом 5 цього Порядку було визначено, що повернення коштів у випадках, передбачених пунктом 4 цього Порядку (окрім випадку надходження до органу доходів і зборів рішення суду про визнання безпідставним стягнення ним з юридичних і фізичних осіб сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій), здійснюється виключно на підставі заяви платника про повернення надміру або помилково сплачених коштів (далі - заява), яка подається в довільній формі до органу доходів і зборів.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 450 помилково сплачені суми єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок органу доходів і зборів перераховуються шляхом оформлення підрозділом фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку органу доходів і зборів розрахункового документа про перерахування коштів на відповідний рахунок органу доходів і зборів за заявою платника не пізніше двох робочих днів з дня надходження висновку, зазначеного у пункті 7 цього Порядку.

З аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що виключно на підставі заяви платника про повернення помилково сплачених коштів орган доходів і зборів здійснює перерахування сплачених сум єдиного внеску з невідповідного рахунку на відповідний рахунок органу доходів і зборів, а у разі відсутності такої заяви зараховує помилково сплачені суми єдиного внеску у рахунок майбутніх платежів за тим самим рахунком, на який було сплачено, відповідно до встановленого розміру єдиного внеску в порядку календарної черговості виникнення зобов'язань платника з цього платежу.

Як встановлено судом, позивач із заявою про перерахування помилково сплачених коштів до відповідача не звертався, такі докази в матеріалах справи відсутні. Водночас як слідує з облікової картки платника по єдиному внеску, нарахованого на суми грошового забезпечення військовослужбовців (а.с. 40-41), сплачені позивачем суми єдиного внеску були зараховані відповідачем відповідно до вимог пункту 3 Порядку № 450 у рахунок майбутніх платежів за цим же рахунком.

Таким чином, факт сплати єдиного внеску на інший (невідповідний) розрахунковий рахунок не є підставою для скасування фінансових санкцій, оскільки рух коштів єдиного внеску чітко регламентований законодавством, а органи доходів і зборів без заяви платника не наділені повноваженнями самостійно перераховувати помилково сплачені кошти з одного рахунку на інший.

Згідно частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки матеріалами справи підтверджено, що у позивача в період з 21.02.2015 року по 26.02.2015 року обліковувалась недоїмка зі сплати єдиного внеску, нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договором цивільно-правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності, у розмірі 136794,49 грн., тому суд приходить до висновку, що відповідач правомірно застосував до позивача оскаржуваним рішенням штрафні санкції у розмірі 27358,90 грн. та нарахував пеню у розмірі 820,77 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску по вказаному платежу.

З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої складено 03 квітня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко