Справа № 211/792/17-а
Суддя: Ніколенко Д. М.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/792/17-а
Провадження № 2-а/211/84/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 березня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Ніколенко Д.М.,

секретар: Гулько А.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1, представника третьої особи - Кушнір О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до капрала поліції поліцейської роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Мураховського Євгена Андрійовича, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про скасування правового акту індивідуальної дії,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до капрала поліції поліцейської роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Мураховського Євгена Андрійовича, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про скасування правового акту індивідуальної дії, обґрунтовуючи позовні вимоги таким.

15 лютого 2017 року на нього було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП на накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Вважає, що постанова була складена з грубим порушенням порядку розгляду справи, крім того, йому не було надано адвоката та не прийнято до уваги те, що він не порушував вимог п.2.2 ПДР України, оскільки здійснив зупинку перед знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».

Просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 15.02.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення по ст.122 ч.1 КУпАП в розмірі 255 гривень.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову, зазначив, що він здійснив зупинку перед знаком 2.2 і тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення відповідно до яких зазначив, що він роз'яснив позивачеві його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, також роз'яснив позивачеві його право на адвоката, однак останній таким правом не скористався, з'ясував усі обставини справи і виніс постанову із накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення. Посилання позивача на неправомірність розгляду ним справи на місці зупинки автомобіля вважає безпідставними, оскільки він, будучи посадовою особою органу поліції, вправі розглядати справи про адміністративні правопорушення в порядку скороченого провадження безпосередньо на місці правопорушення, що не суперечить Рішенню Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року, ч.6 ст.276 КУпАП. Крім того, зазначив, що позивачем дійсно було порушено п.2.2 ПДР України, що зафіксовано на відеореєстраторі.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Кушнір О.В., що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечувала проти вимог позивача.

Суд, вислухавши доводи позивача, заперечення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до статті 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено судом, 15.02.2017 року капралом поліції поліцейської роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Мураховським Євгеном Андрійовичембуло винесено постанову відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної постанови серії АР №070469, 15.02.2017 року о 09:00 годин в м.Кривий Ріг по вул.Широківська, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Nissan Qashqai, д/н НОМЕР_1, рухаючись по вул.Широківська не виконав вимоги знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п.2.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.122 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст. 222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.1 ст.122 КУпАП в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Положеннями ч.2 ст.276 КУпАП передбачено альтернативу у виборі місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП: за місцем його вчинення, обліку транспортного засобу або місцем проживання порушника.

Крім того, ч.6 ст.276 КУпАП передбачено можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення й в іншому місці.

Аналіз положень глави 22 КУпАП в системному зв'язку з положеннями глави 17 КУпАП вказує на неможливість ототожнення понять «місце вчинення адміністративного правопорушення» з місцем розгляду справи «на місці вчинення адміністративного правопорушення», які мають різне цільове спрямування та правовий зміст. Так, в контексті ст.276 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення передбачає її розгляд за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення в межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, що також передбачено в п.2.4 рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена постанова, була відповідачем як уповноваженою посадовою особою органу поліції безпосередньо на місці вчинення правопорушення, з попереднім роз'ясненням ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та встановленням всіх обставин вчинення інкримінованого йому правопорушення згідно ст.ст.251, 280 КУпАП.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376, а тому посилання позивача на її винесення з допущенням істотних порушень процесуального порядку є необґрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Крім того, доводи позивача про те, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, є безпідставними та неаргументованими, оскільки вони ґрунтуються виключно на суб'єктивному тлумаченні норм діючого законодавства та суперечать положенням ст.ст.213, 222, 258, 276 КУпАП, які містять прямий імперативний припис щодо права уповноваженої посадової особи органу поліції безпосередньо на місці вчинення правопорушення виносити постанову в порядку скороченого провадження.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, у відповідності до додатку 1 ПДР України, дорожній знак 2.2."Проїзд без зупинки заборонено" передбачає, що забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Відповідальність за порушення правил дорожнього знаку 2.2, визначена ч.1 ст.122 КУпАП, якою передбачено, що, зокрема, порушення вимог дорожніх знаків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема, за ч. 1 ст. 122 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами і встановлюється шляхом повного, всебічного та об'єктивного з'ясування компетентним суб'єктом владних повноважень всіх обставин справи, а також причин та умов, що сприяли його вчиненню.

В судовому засіданні був оглянутий диск з відеозаписом. Згідно наданого до суду відеозапису з відеореєстратора патрульного автомобіля неможливо однозначно стверджувати про те, що позивачем були порушені будь-які правила дорожнього руху під час керування транспортним засобом.

Як встановлено судом, відповідачем обґрунтування вини позивача сформовано лише на одних даних візуального сприйняття співробітниками поліції певних подій, без застосування будь-яких інших доказів, які б достовірно, достатньо та беззаперечно підтверджували наявність або відсутність вини певної особи, обставини складу правопорушення (показання свідків, відеофіксація тощо), що є недопустимим.

Викладене свідчить про фактичну відсутність об'єктивних і беззаперечних доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а сам позивач заперечує правопорушення при обставинах, які вказані в постанові.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Згідно частин 1 та 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідач не довів правомірність своїх дій та рішення. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 17, ст. 160-163, 171-2 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до капрала поліції поліцейської роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Мураховського Євгена Андрійовича, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про скасування правового акту індивідуальної дії - задовольнити.

Постанову серії АР №070469 від 15.02.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень 00 копійок за ст.122 ч.1 КУпАП - скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, копія апеляційної скарги надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя Д. М. Ніколенко