Справа № 489/4322/15-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/4322/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С.

04 квітня 2017 року Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Потапчука В.О.
судді -Семенюка Г.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, та після уточнення позовних вимог, просив:

-? скасувати рішення відповідача №37/2 від 17.04.2015 р. про перерахунок його пенсії з квітня 2015 року без врахування довідки Виробничого кооперативу будматеріалів "Юпітер" про заробітну плату від 15 червня 2007 року № 15/06;

-? скасувати рішення відповідача №45/2 від 20.05.2015 р. про утримання переплати в сумі 54103,21грн., яка утворилася внаслідок врахування при обчисленні пенсії довідки №15/06 від 15.06.2007 р.;

-? зобов'язати відновити виплату пенсії нарахованої довічно в розмірі 2396,91 грн.

-? покласти обов'язок на відповідача надати письмову аргументовану відповідь на його питання в заяві від 12.05.2015 р.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2015 року позовні вимоги в частині надання позивачу письмової відповіді на заяву від 12 травня 2015 року залишено без розгляду.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2016 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 було відмовлено у повному обсязі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2016 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_4, скасовано постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року в частині відмови у задоволенні вимог про скасування рішення від 20 травня 2015 року № 45/2, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року залишено без змін.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 Скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва №45/2 від 20.05.2015 р. про стягнення з позивача надміру сплаченої пенсії в розмірі 54103,21 грн. Зобов'язано відповідача повернути ОСОБА_4 утримані відповідно до рішення № 45/2 від 20.05.2015 року кошти.

Не погоджуючись з постановою суду, управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва подало апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

З 31 жовтня 2009 року ОСОБА_4 перебуває на обліку в УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва і йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У серпні 2010 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та надав, зокрема, довідку ВКБ «Юпітер» від 30 вересня 2007 року № 30/09 про те, що з 15 листопада 1990 року по 12 січня 1996 року він працював за сумісництвом у кооперативі на посаді технолога по виробництву виробів із залізобетону та довідку від 15 червня 2007 року № 15/06 про заробітну плату, яку отримував в ВКБ «Юпітер» за період з січня 1991 року по грудень 1995 року.

Згідно з розпорядженням УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва від 12 жовтня 2010 року, з 01 вересня 2010 позивачу проведено перерахунок пенсії з урахуванням цих довідок.

За наслідками перевірки у 2015 році матеріалів пенсійної справи ОСОБА_4 відповідачем було встановлено, що довідки ВКБ «Юпітер» від 30 вересня 2007 року № 30/09 і від 15 червня 2007 року № 15/06 містять недостовірні дані і не підтверджені первинними документами. Крім того, 01 січня 1991 року ВКБ «Юпітер» перебувало на обліку як страхувальник в УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва і згідно з інформацією, зазначеною у листі від 13 червня 2013 року № 10058/03-1, фонд оплати праці нараховувався з 01 січня 1991 року по 31 жовтня 1994 року і з 01 січня по 30 листопада 1995 року, а з 01 жовтня 2001 року фінансово-господарську діяльність підприємство не здійснювало. Водночас, у довідці № 15/06 відображені суми заробітної плати позивача за листопад-грудень 1994 року та грудень 1995 року, тобто за ті місяці, за які підприємство не нараховувало фонд оплати праці і не сплачувало страхові внески.

УПФУ було направлено запит до сектору інформації та використання документів ліквідованих установ архівного відділу Миколаївської міської ради, з метою перевірки достовірності довідки № 30/09 та довідки № 15/06.

Згідно відповіді сектору інформації та використання документів ліквідованих установ архівного відділу Миколаївської міської ради від 24.03.2015 року № К-366/19.02.03-01, в архівних документах по нарахуванню заробітної плати за 1991-1995 роки ВКБ "Юпітер" відомостей про позивача не виявлено.

З огляду на встановлені обставини відповідач дійшов висновку, що довідка про заробітну плату для обчислення пенсії № 15/06 від 15.06.2007 року за період з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року та довідка від 30.09.2007 року № 30/09 про період роботи з 15.11.1990 року по 12.01.1996 року, видані ВКБ «Юпітер», є недостовірними.

У зв'язку з вказаним відповідачем було прийнято рішення №37/2 від 17.04.2015 року, згідно якого вирішено пенсійну виплату ОСОБА_4 з квітня 2015 року провести без врахування довідки Виробничого кооперативу будматеріалів "Юпітер" про заробітну плату № 15/06 від 15.06.2007 року.

Крім того, відповідачем було прийнято рішення №45/2 від 20.05.2015 року про утримання надміру виплачених сум пенсій, що утворилась внаслідок врахування при обчисленні пенсії довідки №15/06 від 15.06.2007 р., згідно якого сума переплати, яка підлягає поверненню ОСОБА_4 становить 54 103,21грн.

Правомірність прийняття управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва рішення №37/2 від 17.04.2015 року підтверджена судовими рішеннями по справі, зокрема, і ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2016 року.

Таким чином, предметом розгляду в даному випадку є правомірність та обґрунтованість прийняття управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва рішення №45/2 від 20.05.2015 року про утримання з ОСОБА_4 надміру виплачених сум пенсій.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на те, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Враховуючи не підтвердження відповідачем належними і допустимими доказами надання недостовірних відомостей про суми заробітної плати в результаті зловживань (недобросовісності) позивача в отриманні пенсії, суд дійшов висновку про те, що рішення УПФ № 45/2 від 20.05.2015 р. є неправомірним та підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що норма ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» надає органу Пенсійного фонду України повноваження приймати рішення про стягнення надміру виплачених сум пенсій. Апелянт зазначає, що в даному випадку надмірна виплата сум пенсії позивача була спричинена саме винними діями позивача, який подав недостовірну довідку про заробітну плату від 30.09.2007 року № 30/09.

В апеляційній скарзі також зазначено, що заява про призначення пенсії позивачем подана 21.01.2010 року разом із довідками про заробітну плату від 23.09.2009 року № 02/208 та від 07.09.2009 року № 43, в той час як спірна довідка про заробітну плату, яка видана Виробничим кооперативом будматеріалів "Юпітер" 30.09.2007 року, була подана позивачем лише разом із заявою від 26.08.2010 року про перерахунок пенсії. Крім того, відповідач посилався на те, що спірна довідка про заробітну плату від 30.09.2007 року видана після прийняття постанови господарського суду Миколаївської області від 18.09.2007 року, згідно з якою юридичну особу Виробничий кооператив будматеріалів "Юпітер" припинено та скасовано державну реєстрацію.

Зазначені обставини, на думку відповідача, свідчать про винні дії позивача, а тому оскаржуване рішення № 45/2 від 20.05.2015 року про утримання з позивача надміру виплачених сум пенсії прийнято правомірно та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів суду погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та не приймає доводи апеляційної скарги, з огляду на наступне.

За змістом ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку (частина 4 статті 103 Закону №1788-ХІІ).

При цьому, частиною 2 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Отже, пенсіонер не несе відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, які видаються органами державної влади, іншими організаціями та установами на виконання їх повноважень.

Аналіз наведених норм закону свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Так, відповідач має беззаперечне право утримати зайво сплачені суми пенсії у випадку зловживань з боку пенсіонера.

При цьому, пенсіонери повинні відшкодувати дійсну шкоду, яку заподіяли у зв'язку з одержанням зайвих сум пенсії.

Таким чином, обов'язковою умовою стягнення надміру виплачених сум пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

При цьому, відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем у встановленому законом порядку не доведено факт зловживань з боку позивача, його вини чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії.

Також відповідачем не доведено, та не встановлено в ході розгляду справи, що довідка, яка, як стверджує відповідач, містила недостовірну інформацію щодо заробітної плати позивача, була написана або виправлена саме ним, а тому відповідачем не доведено факт вчинення зловживань з боку позивача, що призвело до безпідставної виплати йому надміру виплаченої пенсії.

Слід зазначити, що факт підробки документа та використання підробленого документа може бути підтверджений вироком суду у кримінальній справі, що набрав законної сили, однак, в даному випадку, такий вирок суду відсутній.

Зважаючи на наведене колегія суддів вважає, що відповідачем, який є суб'єктом владних повноважень та на якого, у відповідності до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок доказування правомірності своїх рішень та дій, не надано належних доказів, які б підтверджували зловживання з боку позивача або подання останнім недостовірних даних при призначенні та отриманні ним пенсії, а тому дії відповідача щодо примусового щомісячного утримання з пенсії позивача сум переплати пенсії є неправомірними, а оскаржуване рішення про стягнення надміру виплачених сум пенсій є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк