Справа № 804/1214/17
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 лютого 2017 р. справа 804/1214/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Єфанова О.В., розглянувши у місті Дніпрі матеріали адміністративного позову позивача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Тарон», позивача-2 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішень, -

в с т а н о в и в:

16 лютого 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Тарон» та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпропетровської митниці ДФС, у якій просять суд:

- скасувати рішення про коригування митної вартості від 26 грудня 2016 року №110030002/2016/800027/1 Дніпропетровської митниці ДФС;

- скасувати рішення про відмову у прийнятті митної декларації №110030002/2016/004076 згідно картки відмови №110030002/2016/00045.

Суддею встановлено, що адміністративний позов не відповідає вимогам, встановленим статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною першою статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

За визначеннями, наведеними у частині першій статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України:

- позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду;

- відповідачем є суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до положень частини першої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником. Позовна заява може бути надіслана до адміністративного суду поштою.

Сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника. Представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 48 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність. Законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом (частини перша, друга, сьома статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно положень статті 58 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження представників, які беруть участь в адміністративному процесі на основі договору, на здійснення представництва в суді повинні бути підтверджені довіреністю. Довіреності від імені органу, підприємства, установи, організації видаються за підписом керівника або іншої уповноваженої на те законом, положенням, статутом особи і засвідчуються печаткою цього органу, підприємства, установи, організації (за наявності).

Відповідно до частини четвертої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання. Частиною п'ятою зазначеної статті встановлено, що одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

З поданої заяви вбачається, що оскаржувані рішення прийняті Дніпропетровською митницею ДФС у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Тарон», яким через представника (за договором надання послуг від 22 листопада 2016 року №25) ОСОБА_1, з метою розмитнення товару подано ВМД №110030002/2016/004076.

При цьому, у поданому позовній заяві позивачами вказані Товариство з обмеженою відповідальністю «Тарон» та фізична особа-підприємець ОСОБА_1, тоді як оскаржувані рішення прийняті саме у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Тарон», та з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається які саме права, свободи чи інтереси вказаного у позовній заяві другого позивача порушені рішеннями відповідача, на захист прав від яких поданий цей адміністративний позов.

Таким чином, позивачу належить привести позовну заяву у відповідність викладеним вимогам та з урахуванням вказаних недоліків.

Згідно частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову:

- майнового характеру, який подано юридичною особою особою, складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який на 1 січня 2017 року складає 1600 грн.;

- немайнового характеру, який подано юридичною особою, складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який на 1 січня 2017 року складає 1600 грн.

Згідно частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивачу належить сплатити відповідну суму судового збору за кожну заявлену майнову та/або немайнову позовну вимогу окремо.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 18 січня 2012 року №165/11/13-12 адміністративними позовами майнового характеру є звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача.

Рішенням про коригування митної вартості підприємство-декларант зобов'язаний застосувати оскаржувану митну вартість у разі подальшого митного оформлення товару. При цьому, суд не має змоги за поданими позивачем документами самостійно врахувати розмір належного до сплати судового збору за такою майновою вимогою, що складатиме 1,5% від донарахованих до сплати сум, але не менше 1600 грн. Таким чином, позивач має самостійно порахувати судовий збір за майновою вимогою про скасування рішення про коригування митної вартості товару від 26 грудня 2016 року.

Відповідно до ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Згідно акту Відділу з організації забезпечення суду від 16.02.2017 року №41 встановлено, що відсутні всі додатки до позову, в тому числі і квитанція про сплату судового збору.

Поряд з цим, позивач наділений правом зміни позовних вимог та обрання способу захисту порушеного права. В такому випадку позивачу належить самостійно визначити суму судового збору згідно змісту позовних вимог, що заявлятимуться.

Крім того, у відповідності до ч. 4 ст. 106 КАС України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання.

Відповідно до ч.7 ст.56 КАС України законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

При подачі вказаного спору не надано доказів на підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Керуючись статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов позивача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Тарон», позивача-2 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішень - залишити без руху.

Позивачеві в десятиденний строк, з моменту отримання ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме шляхом надання:

виправленого адміністративного позову із зазначенням належного позивача;

додатків до позову для суду та для відповідача;

документів на підтвердження сплати судового збору за кожну заявлену вимогу майнового/немайнового характеру у відповідному розмірі (у разі зміни змісту заявлених вимог позивачу належить самостійно розрахувати суму судового збору за правилами, визначеними Законом України "Про судовий збір");

надати докази на підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву від ТОВ «Тарон» та ФОП ОСОБА_1

Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунені у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута. Залишення позовної заяви без руху не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В.Єфанова