Справа № 141/13/17
Суддя: Слісарчук О. М.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 141/13/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року смт. Оратів

Оратівський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого - судді Слісарчука О.М.

за участю секретаря Ставничого С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Оратів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах. Позов обґрунтований тим, що відповідно до ч.1 п. б ст. 13. Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників ( 461-2016-п ), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 рік; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року.

Позивача ОСОБА_1 має вік 51 рік, загальний трудовий стаж на час звернення до відповідача понад 30 років, з яких 17 років та 5 місяців на посаді телефоністки міжміського телефонного зв'язку на підприємствах зв'язку, правонаступником яких є Вінницька філія ПАТ «Укртелеком», що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з 01.09.1983 року по 18.07.1984 рік навчалась в Харківському технічному училищі зв'язку № 2.

06.12.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась з заявою до Іллінецького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області про призначення пенсії відповідно до ч. 1 п. б ст. 13. Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно відповіді № 537/06-44-2/02-2 від 26.12.2016 року Іллінецького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, так як не виконані умови п. б ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме підтверджений пільговий стаж 08 років при необхідному пільговому стажі - 10 років. Період роботи з 01.08.1992 року по 28.03.2007 року на посаді телефоністки міжміського телефонного зв'язку в Оратівському районному вузлі електрозв'язку в пільговий стаж не зараховано, так як відсутні документи, які могли б відобразити і підтвердити структуру підприємства, характер виконаних робіт та зайнятість протягом повного робочого дня з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією, як передбачено списком № 2 . Зазначена обставина не відображена ні у наказі про результати проведення атестації Оратівським районним відділенням зв'язку. Окрім того відсутні відомості, зокрема наказ про закріплення за робочим місцем, яке атестовано, як шкідливе. Також актами перевірки не підтверджено надання додаткових виплат чи додаткових відпусток за виконання робіт у шкідливих умовах праці. Таким чином посада телефоністки без уточнення характеру не надає права на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку.

Висновок відповідача про те, що позивач ОСОБА_1 не має права на зарахування до пільгового стажу всього періоду роботи за даною професією, оскільки період роботи на посаді телефоніста не підтверджено результатом атестації робочих місць та характеру виконуваних робіт, відсутністю відомостей, зокрема наказ про закріплення за робочим місцем, яке атестовано, як шкідливе, також актами перевірки не підтверджено надання додаткових виплат чи додаткових відпусток за виконання робіт у шкідливих умовах праці є необґрунтованим.

Атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 2 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Частиною 2 пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

З 1984 року по 2007 рік позивач ОСОБА_1 пропрацювала в смт. Оратів на посаді телефоністки МТТС III та II класу, в шкідливих умовах праці, оскільки весь час працювала з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією, голова була під током, на голові весь час на протязі робочої зміни знаходились наушники, під ногами був гумовий килим. За роботу зі шкідливими умовами праці давали молоко та пряники, атестація робочого місця до 1992 року не проводилась, так як діючим законодавством не було передбачено . Робоче місце було цілодобове.

Відповідно до довідки № 10/34-450 від 03.12.2013 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якій зазначено, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день на підприємствах зв'язку, правонаступником яких є Вінницька філія ПАТ «Укртелеком» і за період з 02.08.1984 року по 01.01.2002 року виконувала роботу телефоніста міжміського телефонного зв'язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією за професією, посадою телефоніст міжміського телефонного зв'язку, що передбачена списком 2 розділ 29 підрозділ Зв'язок код КП 093 підстава Постанова КМУ від 11.03.1994 р. № 162 за період з 02.08.1984 року по 01.01.2002 року 17 р. 5 міс. 0 дн. У зв'язку з цим, позивач ОСОБА_1 звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом. Просить визнати протиправним та скасувати рішення Іллінецького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області від 26.12.2016 року про відмову в призначенні пільгової пенсії з 06.12.2016 року, зобов'язати Іллінецьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити їй з 06.12.2016 року пенсію зі зниженням пенсійного віку на підставі п. «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в суді, в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області ОСОБА_4, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги не визнає та просить відмовити в позові в повному обсязі. Крім цього, відповідач Іллінецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області надав суду заперечення, згідно яких вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими з наступних причин.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788) на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають право працівники, незалежно від місця останньої роботи, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

При цьому, за відсутності 25 років стажу роботи, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається з 01.04.2016 р. по 31.03.2017 р. за наявності не менше 21 років стажу роботи у жінок.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, професій і показників, при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики № 383 від 18.11.2015 року, при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або професіях незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

У період роботи позивача з 02.08.1984 р. по 01.01.2002 р. на посаді телефоніста міжміського телефонного зв'язку був чинним Список № 2 виробництв, робіт, професій і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994р. (далі - Список № 2).

Відповідно до підрозділу № 093 розділу XXIX «ЗВ'ЯЗОК» даного Списку № 2 пільгове пенсійне забезпечення надається телефоністам міжміського телефонного зв'язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією.

Відповідно до записів трудової книжки, позивач у період з 01.01.2002 р. по 29.03.2007 р. працював на посаді оператора електрозв'язку 3-го класу Вінницької філії ПАТ «Укртелеком». Дана посада не передбачена Списком № 2, а тому правових підстав для зарахування даного періоду роботи до пільгового стажу не має.

Крім того, відповідно до ст. 13 Закону № 1788 та постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.1992 р. «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» встановлена правова норма, відповідно до якої необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 закону № 1788 є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до наказів № 48 від 21.04.1994 р. та № 188 від 21.06.1999 р. «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці» були протестовані робочі місця телефоністів, проте у даних наказах відсутні відомості про закріплення осіб за атестованими робочими місцями, що унеможливлює зарахування періоду роботи позивача з 01.08.199 2р. по 01.01.2002р. до його пільгового стажу.

Також управління повідомляє, що відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 103 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 4 від 10.01.2007р. «Про затвердження порядку здійснення нагляду за додержанням вимог законодавства під час призначення (перерахунку) та виплати пенсій органами Пенсійного фонду України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.01.2007р. за № 57/13324, державне регулювання та нагляд за дотриманням норм щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій у солідарній системі здійснюють підрозділи органів праці та соціального захисту населення.

Виконуючи приписи даних правових норм, управлінням праці та соціального захисту населення Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області була проведена перевірка пенсійної справи ОСОБА_1 (№ 122382). В результаті проведеної перевірки було встановлено, що рішення (протокол № 515 від 15.12.2016р.) про відмову в призначенні пенсії згідно з п. «б» ст. 13 закону України «Про пенсійне забезпечення» прийнято правомірно (копія листа № 1652 від 29.12.2016р. додається). Іллінецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області вважає, що лист управління праці та соціального захисту населення Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області № 1652 від 29.12.2016р. є належним та допустимим доказом по справі, який підтверджує правомірність дій управління. Просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовної заяви.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з слідуючого.

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_1 від 14.12.2012 року виданого Оратівським РС УДМС України у Вінницькій області ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 року в ст. Жуковська Дубовського району Ростовської області.

Згідно записів у трудовій книзі серії НОМЕР_2 від 03.08.1984 року ОСОБА_1:

- з 01.09.1983 року по 18.07.1984 року навчалась у Харівському технічному училищі зв'язку №2, з 02.08.1984 року відповідно до наказу №85 від 10.11.1987 року прийнята на посаду телеграфістки ІІІ класу Оратівського районного вузлу зв'язку Вінницької області, запис №1;

- 01.11.1987 року відповідно до наказу №136 від 10.11.1987 року підтверджено ІІІ класу, запис №2;

- 31.12.1994 року відповідно до наказу №136 від 30.12.1994 року звільнена у зв'язку з переведенням в Оратівський райвузол електрозв'язку, запис №3;

- 01.01.1995 року відповідно до наказу №2 від 02.01.1995 року зарахована телефоністкою ІІІ класу, Оратівського райвузолу електрозв'язку, запис №4;

- 31.01.1998 року відповідно до наказу №10 від 31.01.1998 року присвоєно ІІІ клас телефоністки МТТС, запис №5;

- 01.07.1998 року відповідно до наказу №2 від 02.07.1998 року переведена в Іллінецький центр електрозв'язку №3 Вінницької дирекції УДПВЗ "Укртелеком" телефоністом МТТС ІІІ класу, запис №7, робоче місце відноситься до списку №2- телефоніста міжміського телефонного зв'язку;

- 09.02.2001 року відповідно до наказу №32 від 09.02.2001 року переведена в ЦВЗ №3 Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком", запис №9;

- 01.01.2002 року відповідно до наказу №244 від 27.12.2001 року переведена на посаду оператора електрозв'язку ІІІ класу, запис №11;

- 29.03.2007 року відповідно до наказу №50к від 26.03.2007 року переведена прибиральником виробничих приміщень, запис №13;

- 01.04.2007 року відповідно до наказу №99-к від 30.03.2007 року призначена по переводу на посаду прибиральника виробничих приміщень в цех електрозв'язку №5, запис №15;

- 22.07.2008 року відповідно до наказу №167-к від 22.07.2008 року переведено на посаду оператора електрозв'язку ІІІ класу, запис №18;

- 23.07.2008 року відповідно до наказу №168-к від 23.07.2008 року звільнено за згодою сторін, запис №19;

- 31.07.2008 року відповідно до наказу №080731 від 31.07.2008 року розпочато виплату допомоги по безробіттю, запис №20;

- 21.03.2011 року відповідно до наказу №68/1 від 21.03.2011 року прийнято на роботу підсобним робітником в Товариство з обмеженою відповідальністю "Агробуд", запис №22;

- 15.09.2016 року відповідно до наказу №112 від 15.09.2016 року звільнено за власним бажанням, запис №23.

Позивач ОСОБА_1 06.12.2016 року звернулася Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, мотивуючи тим, що вона має 51 рік, загальний трудовий стаж понад 30 років, з яких 17 років 5 місяців на посаді телефоністки міжміського телефонного зв'язку на підприємствах зв'язку, правонаступником яких є Вінницька філія ПАТ "Укртелеком", що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з 01.09.1983 року по 18.07.1984 рік навчалась в Харківському технічному училищі зв'язку №2.

Згідно відповіді №537/06-44-2/02-2 від 26.12.2012 року Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах, так як не виконані умови п. б ч. 1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме підтверджувальний пільговий стаж 7 років при необхідному пільговому стажі - 10 років. Період роботи з 01.08.1992 року по 28.03.2007 року на посаді телефоністки міжміського телефонного зв'язку в пільговий стаж не враховано, так як відсутні первинні документи, які могли б відобразити і підтвердити структуру підприємства, характер виконуваних робіт та зайнятість протягом повного робочого дня з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією, як це передбачено списком №2. Окрім того відсутні відомості, зокрема наказ про закріплення за робочим місцем, ке атестовано, як шкідливе. Також актами перевірки не підтверджено надання додаткових виплат чи додаткових відпусток за виконання робіт у шкідливих умовах праці. Таким чином посада телефоністки без уточнення характеру не надає права на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку.

Відповідно до п. 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Як вбачається з письмових свідчень від 02.02.2007 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що вона з 1980 року була прийнята на посаду телефоністки Оратівського районного вузлу зв'язку, на якій пропрацювала до 2002 року, після чого в подальшому працювала оператором. Разом з нею працювала на аналогічній посаді телефоністкою ОСОБА_1 з 1984 року по 2002 рік. Вона працювала в шкідливих умовах праці, оскільки весь час працювала з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) з цілодобовою дією, голова була під напругою, під ногами був гумовий килим. Робоче місце було цілодобове. Її посада відносилась до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року. У 2010 році управлінням Пенсійного фонду України в Оратівському районі Вінницької області їй було призначено пенсію на пільгових умовах. В підтвердження своїх показів надано трудову книжку серії НОМЕР_3 від 20.09.1977 року.

Як вбачається з письмових свідчень від 02.02.2007 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що вона з 1980 року була прийнята на посаду телефоністки Оратівського районного вузлу зв'язку, на якій пропрацювала до 2004 року. Разом з нею працювала на аналогічній посаді телефоністкою ОСОБА_1 з 1984 року по 2002 рік. Вона працювала в шкідливих умовах праці, оскільки весь час працювала з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією, під напругою цілодобово, під ногами був гумовий килим. Атестація робочого місця не проводилась. Робоче місце було цілодобове. Її посада відносилась до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Їй також було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, після чого вона звернулась в суд, рішенням Оратівського районного суду Вінницької області віл 14.02.2013 року задоволено її позов, яке ухвалою апеляційного суду від 24.07.2013 року залишено без змін та призначено на пільгових умовах. В підтвердження своїх показів надала трудову книжку серії НОМЕР_4 від 20.04.1980 року.

Як вбачається з письмових свідчень від 02.02.2007 року ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, що вона з 1988 року була прийнята на посаду телефоністки Оратівського районного вузлу зв'язку. Разом з нею працювала на аналогічній посаді телефоністкою ОСОБА_1 до 2002 року. Вона працювала в шкідливих умовах праці, оскільки весь час працювала з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на голові, під напругою, під ногами був гумовий коврик. Її посада відносилась до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до довідки №363 від 25.06.2013 року виданої Вінницькою дирекцією центру поштового зв'язку №3 ОСОБА_1 дійсно працювала телефоністкою Оратівського МТС з 02.08.1984року (наказ №85-к від 02.08.1984 року). 31.12.1994 року в зв'язку з реорганізацією Оратівського РВЗ звільнена по переводу в районний вузол електрозв'язку "Оратіврайтелеком" (наказ №136-к від 30.12.1994 року).

Відповідно до довідки №10/34-450 від 03.12.2013 року виданої ПАТ "Укртелеком" про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працювала повний робочий день на підприємствах зв'язку, правонаступником яких є Вінницька філія ПАТ "Укртелеком" і за період з 02.08.1984 року по 01.01.2002 року виконувала роботу телефоніста міжміського телефонного зв'язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією за професією, посадою телефоніст міжміського зв'язку, що передбачена Списком 2 розділ 29 підрозділ зв'язок код КП 093 підстава Постанова КМУ від 11.03.1994 року №162, за період з 02.08.1984 року по 01.01.2002 року стаж 17 років 5 місяців 0 днів.

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників ( 461-2016-п ), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року.

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначає, що основний документ, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до запису в трудовій книжці, позивачка має загальний трудовий стаж понад 30 років, з 1984 р. по 2016 р. включно, з яких на посаді телефоністки міжміського телефонного зв'язку більше 10 років. Оскільки записами в трудовій книжці підтверджується стаж роботи, який дає їй право на призначення пільгової пенсії, то управління Іллінецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області безпідставно незаконно відмовило позивачці ОСОБА_1 в призначені пільгової пенсії, порушуючи її основні законні права, а насамперед право на отримання пенсії.

Відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

У відповідності до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свободи.

Згідно п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі-Порядок) При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Професія «телефоніст» передбачена Списком №2 в якому зазначено "телефоністи міжміського телефонного зв'язку, які працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією" , затвердженим постановою КМУ від 26.01.1991 р. №10 та постановою КМУ від 16.01.2003р. №36, яка є чинною на даний час.

ОСОБА_1 пропрацювала на посаді телефоніста міжміського телефонного зв'язку, які працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією з 1984 року по 2002 рік, що підтверджується трудовою книжкою, у період дії вищезазначеного Списку, тому має право на зарахування до пільгового стажу всього періоду роботи за даною професією.

Суд вважає, що висновок відповідача про те, що позивач не має права на зарахування до пільгового стажу всього періоду роботи за даною професією, оскільки період роботи позивача ОСОБА_1 на посаді телефоніста не підтверджено результатом атестації робочих місць та характеру виконуваних робіт, відсутністю відомостей, зокрема наказ про закріплення за робочим місцем, яке атестовано, як шкідливе, також актами перевірки не підтверджено надання додаткових виплат чи додаткових відпусток за виконання робіт у шкідливих умовах праці, є необґрунтованим.

Атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 2 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Частиною 2 пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

За таких обставин, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки вона досягла відповідного віку і має трудовий стаж, які визначені у даній нормі Закону.

Частиною 1 п.1 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Згідно п. 1.6. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до п. 1.7 Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Таким чином позивачу ОСОБА_1 слід призначити пенсію з моменту звернення за пенсією, а саме з 06.12.2016 року, оскільки саме така дата є датою звернення з заявою про призначення пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, оцінивши за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України наявні у матеріалах справи докази та письмові пояснення сторін, надані під час розгляду справи, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим.

Так як згідно п.1 ч.1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць, тому постанову суду слід звернути до негайного виконання в частині одномісячного платежу.

Відповідно до ч. 1 ст.ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Керуючись п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 94, 158-163, 186, 254, 256 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області в призначені ОСОБА_1, пільгової пенсії у відповідності до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 06.12.2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Іллінецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області

Постанову в межах виплати пенсії за один місяць допустити до негайного виконання.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

СУДДЯ О.М. Слісарчук