Справа № 813/843/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року № 813/843/17

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (надалі по тексту - ОСОБА_2, позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (надалі по тексту - ГУ МВС у Львівській області, відповідач) з вимогою:

-визнати протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_2 у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з загибеллю її чоловіка ОСОБА_3 (ОСОБА_3.) та зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області прийняти і направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 у зв'язку з загибеллю її чоловіка ОСОБА_3 у період проходження ним служби в органах внутрішніх справ під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньої участю в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю.

Позовні вимоги мотивовані протиправною, на думку позивачки, відмовою відповідача у виплаті їй, передбаченої ст.23 Закону України «Про міліцію» одноразової грошової допомоги. Зокрема, покликається на те, що її чоловік ОСОБА_3, перебуваючи на службі в органах внутрішніх справ України, 21.08.2014 року був відряджений у Львівську обласну прокуратуру для проведення оперативної наради по заслуховуванню стану розкриття та розслідування кримінального провадження, під час якого потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої від отриманих травм помер на місці події. Позивачка, враховуючи положення Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707, якою затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, звернулась до ГУ МВС України у Львівській області з заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв'язку з загибеллю чоловіка. Однак, листом ГУ МВС України у Львівській області від 31.01.2017 року № Д-7/05/31/-2017 в наданні такої допомоги позивачці було відмовлено та роз'яснено, що ОСОБА_3 загинув при виконанні службових обов'язків, не пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю, а тому правових підстав для виплати одноразової грошової допомоги немає.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та надала пояснення згідно з обґрунтуваннями, наведеними у позовній заяві та письмових додаткових поясненнях, просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача повторно на виклик суду не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи ГУ МВС у Львівській області було повідомлене належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Заперечень на адміністративний позов від відповідача не надходило, заяви про розгляд справи у відсутності представника відповідача чи про відкладення розгляду справи через неможливість його прибуття в судове засідання також не подавалися.

В силу положень ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на викладене та враховуючи достатність наявних у справі доказів суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що чоловік позивачки ОСОБА_3 перебував на службі в органах внутрішніх справ України з 15.09.1994 року, з 24.12.2012 року - на посаді першого заступника начальника районного відділу - начальника слідчого відділення Старосамбірського РВ ГУ МВС України.

Згідно з наказом «Про відрядження працівників райвідділу у Львівську обласну прокуратуру» від 21.08.2014 року №365, виданого в.о. начальника Старосамбірського районного відділу Страшівським В.С., 21.08.2014 року чоловік позивачки у складі мобільної групи був відряджений у Львівську обласну прокуратуру для проведення оперативної наради по заслуховуванню стану розкриття та розслідування кримінального провадження №0000074 від 13.02.2014 року, по факту вбивства ОСОБА_5, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України. Однак, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 21.08.2014 року, ОСОБА_3 загинув на місці події від отриманих травм.

На підставі наказу ГУ МВС від 21.08.2014 року №1883 по факту ДТП унаслідок якої загинули та отримали тілесні ушкодження працівники Старосамбірського РВ ГУ МВС України у Львівській області було проведено службове розслідування та 03.09.2014 року т.в.о. начальником ГУ МВС України у Львівській області затверджено висновок. З висновку службового розслідування вбачається, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 21.08.2014 року близько 15:00 год. на 58 км автодороги Львів-Самбір-Ужгород, між селами Лука та Чернихів, унаслідок якої загинули капітан міліції ОСОБА_6, підполковник міліції ОСОБА_3 та отримали тілесні ушкодження старші лейтенанти міліції ОСОБА_7 і ОСОБА_8, капітан міліції ОСОБА_9, відбулась з вини водія автомобіля «Фольксваген Т-4», д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_10 Перший заступник начальника відділу - начальник слідчого відділення Старосамбірського РВ ГУМВС України у Львівській області підполковник міліції ОСОБА_3 загинув унаслідок дорожньо-транспортної пригоди в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Відтак, у зв'язку з наведеними обставинами, керуючись ст.23 Закону України «Про міліцію», 13.01.2017 року позивачка звернулась до Головного управління Національної поліції у Львівській області з заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв'язку із загибеллю чоловіка. В наданні такої допомоги було відмовлено та роз'яснено, що ОСОБА_3 загинув при виконанні службових обов'язків, не пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю, а відтак правових наслідків для виплати грошової допомоги немає.

Аналізуючи приписи законодавства у взаємозв'язку з обставинами даної справи, суд дійшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на таке.

Питання виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції та компенсація заподіяння шкоди його майну врегульовано статтею 23 Закону України «Про міліцію».

За змістом ч.3 ст.23 Закону України «Про міліцію» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов'язків по охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю сім'ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого) за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції (надалі по тексту - Порядок).

Згідно з п.1.1. Порядку, одноразова грошова допомога виплачується у разі загибелі (смерті) працівника міліції під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю. Грошова допомога виплачується членам сім'ї загиблого (померлого), а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям у розмірі десятирічного грошового забезпечення.

Відповідно до з п. 4 Порядку, для виплати грошової допомоги у разі загибелі (смерті) працівника міліції, податкової міліції члени його сім'ї, а в разі їх відсутності - батьки та утриманці подають органу внутрішніх справ за місцем проходження таким працівником служби: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком; копію довідки кадрового підрозділу органу про обставини загибелі; копію свідоцтва про смерть; копію свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); копії свідоцтва про народження дітей - для виплати грошової допомоги дітям; копію свідоцтва про народження працівника міліції, податкової міліції - для виплати грошової допомоги батькам; довідку про перебування на утриманні у загиблого (померлого) працівника міліції - для виплати грошової допомоги утриманцям; копію посвідчення про призначення особи опікуном чи піклувальником (у разі здійснення опіки чи піклування над дітьми особи рядового або начальницького складу); довідку про грошове забезпечення працівника міліції; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника); копію ідентифікаційного номера.

Так, на виконання п.4 Порядку, за твердженням позивачки, до ГУ МВС у Львівській області нею були подані усі необхідні документи для виплати грошової допомоги.

Відповідно до п.7 Порядку, орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, подає МВС у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом загибелі (смерті) такого працівника.

МВС у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 Порядку, органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, для проведення виплати.

З аналізу наведених норм слідує, що повноваження на прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні одноразової допомоги є виключною компетенцією Міністерства внутрішніх справ України, а на орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, покладено обов'язок по проведенню відповідних процедурних дій по оформленню відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС) розпорядниками нижчої ланки.

Проте, як вбачається з обставин справи та підтверджується письмовими доказами, всупереч положенням п.7 Порядку відповідач не скерував на адресу МВС України висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачці з відповідними документами, а відмовив їй у виплаті такої допомоги, цим самим вийшовши за межі своїх повноважень.

Так, у відповідь на заяву позивачки про виплату одноразової допомоги від 13.01.2017 року, листом від 31.01.2017 року № Д-7/05/31/-2017, за підписом голови ліквідаційної комісії ОСОБА_11, їй повідомлено, що «відповідно до висновку службового розслідування по факту ДТП від 03.09.2014 року ОСОБА_3 загинув при виконанні службових обов'язків не пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю, правових підстав для грошової допомоги немає», при цьому покликаючись на п.2 Порядку.

Положеннями п.2 Порядку визначено, що виконанням службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, є несення постової чи патрульної служби; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод, законних інтересів; припинення або запобігання злочинам та правопорушенням; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, що їх вчинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участь у ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій.

Відповідно до висновку службового розслідування від 03.09.2014 року, на момент настання ДТП підполковник міліції ОСОБА_3 перебував на службі та прямував у прокуратуру Львівської області на оперативну нараду з приводу заслуховування стану досудового розслідування по контрольному кримінальному провадженню, що на переконання суду, власне і є одним із засобів виявлення і розкриття злочинів, а отже, в силу п.2 Положення є виконанням службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю.

На підтвердження цього до матеріалів службового розслідування долучено графік заслуховування на оперативних нарадах при прокуророві Львівської області стану розкриття та розслідування кримінальних проваджень за фактами умисних вбивств, згідно з яким 21.08.2014 року о 16:00 год. в прокуратурі Львівської області повинно було відбутись заслуховування кримінального провадження, яке розслідується СВ Старосамбірського РВ ГУМВС за фактом вбивства гр.ОСОБА_5, куди і прямували працівники міліції, зокрема й чоловік позивачки.

Пунктом 8 Порядку передбачено виключний перелік підстав, за яких грошова допомога не виплачується, а саме: якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво) або інвалідність настали: у зв'язку із засудженням працівника міліції за вчинення умисного кримінального правопорушення за рішенням суду, що набрало законної сили, чи адміністративного правопорушення або учиненням дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння; унаслідок вчинення самогубства чи умисного заподіяння працівником міліції, податкової міліції собі тілесного ушкодження; унаслідок шкоди, яку працівник міліції, податкової міліції заподіяв собі джерелом підвищеної небезпеки у разі, коли він особисто на відповідній правовій підставі або без неї (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володів транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом з порушенням правил їх використання, зберігання або утримання.

Однак, як з'ясовано судом, жодна з вказаних причин невиплати одноразової грошової допомоги не може бути застосована до обставин смерті чоловіка позивачки.

За таким умов, суд вважає безпідставною відмову відповідача у виплаті позивачці передбаченої ст.23 Закону України «Про міліцію» одноразової грошової допомоги.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ст. 71 КАС України), а згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За сукупність наведених обставин та з врахуванням того, що жодних заперечень чи спростувань протиправності своїх дій відповідач не надав, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 7-14, 18, 19, 69-71, 72, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_2 у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з загибеллю її чоловіка ОСОБА_3 та зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області прийняти і направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 у зв'язку з загибеллю її чоловіка ОСОБА_3 у період проходження ним служби в органах внутрішніх справ під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньої участю в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на користь ОСОБА_2 плачений судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 03 квітня 2017 року.