Справа № 826/7457/16
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 березня 2017 року м. Київ К/800/5587/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги Генерального штабу Збройних Сил України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Генерального штабу Збройних Сил України, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив: визнати протиправною відмову Генерального штабу Збройних Сил України щодо включення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889, до складу грошового забезпечення, з якого йому нараховано одноразову грошову допомогу у разі звільнення; зобов'язати Генеральний штаб Збройних Сил України виплатити йому одноразову грошову допомогу, передбачену ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 23 повних календарних років з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889, з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги; визнати протиправною відмову Генерального штабу Збройних Сил України щодо включення до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення його пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% та зобов'язати Генеральний штаб Збройних Сил України видати нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення його пенсії з включенням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60%.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2016 року позов ОСОБА_1 було залишено без задоволення.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що відповідач як суб'єкт владних повноважень діяв на підставі та в межах законодавства та наданих повноважень.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково, а саме, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 липня 2016 року - в частині відмови у визнанні протиправною відмови Генерального штабу Збройних Сил України про включення до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику запасу ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% та зобов'язання Генерального штабу Збройних Сил України видати нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику запасу ОСОБА_1, до якої включити щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60% - скасовано, і в цій частині ухвалено нову постанову про задоволення позову. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 липня 2016 року - залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV.

Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 43 Закону № 2262-ХІІ).

Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-ІV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

У касаційній скарзі скаржник не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року, в частині, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені.

В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» не передбачає врахування винагород до додаткових видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Відповідач зазначає в касаційній скарзі, що щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовцям Збройних Сил України має тимчасовий характер, а тому вона не може бути підставою для нарахування та перерахунку пенсії військовослужбовцям.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами першої та апеляційної інстанцій з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, касаційна скарга є необґрунтованою, і викладені в ній висновки не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки не спростовують доводи суду апеляційної інстанції, заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Крім того, аналогічні правовідносини були предметом перегляду Верховним Судом України (постанова від 20 жовтня 2015 року справа №559/3342/14-а), а тому суд апеляційної інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Генерального штабу Збройних Сил України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства.

Суддя М.М. Заїка

Вищого адміністративного

суду України