Справа № 756/15498/16-а
Суддя: Луценко О. М.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа ун. № 756/9869/16-а пр.№2-а/756/26/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого - суддя Луценко О.М.,

при секретарі - Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу прикордонної служби « Добрянка» Чернігівського прикордонного загону ОСОБА_2 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника відділу прикордонної служби « Добрянка» Чернігівського прикордонного загону ОСОБА_2в якому просить визнати протиправним і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 010570 від 17.11.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.202 КУпАП щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, винесену начальником відділу прикордонної служби «Добрянка» Чернігівського прикордонного загону ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права при її винесенні, порушенні прав позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, крім того пояснив, що при перетині державного кордону ніякого правопорушення він не вчиняв, оскільки пройшов паспортнийм контроль та отримав дозвіл. Вважає що дії відповідача щодо складання відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення є незаконними.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, подавши письмові заперечення в яких обґрунтував свої пояснення, просить в позові відмовити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона разом з позивачем подорожували та 16.11.2016 року разом перетинали державний кордон на автобусі через пункт пропуску «Добрянка». При перевірці паспорту ОСОБА_3 було повідомлення про зняття її з автобуса через необхідність отримання додаткового підтвердження. Також вона пояснила, що вони намагалися потрапити до туалету з дозволу працівників прикордонної служби. Вважає що ніяких порушень з їх боку не було та постанова відносно позивача складена незаконно.

Вислухавши позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

17 листопада 2016 року о 00 год. 15 хв. в пункті пропуску автомобільного сполучення «Нові Яриловичі» на території Новояриловської сільради Ріпкинського району Чернігівської області був виявлений ОСОБА_1, який слідуючи на виїзд з України без дозволу службової особи прикордонного загону залишив зону прикордонного контролю, чим порушив 2.15 наказу начальника Чернігівського прикордонного загону від 30 листопада 2011 року № 1112, та своїми діями порушив режим в пункті пропуску, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 202 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ПнРУ № 010570, поясненнями ОСОБА_1, рапортами інспекторів, схемою зони прикордонного контролю.

17 листопада 2016 року начальником відділу прикордонної служби «Добрянка» Чернігівського прикордонного загону ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 000570, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119,00 гривень, що підтверджується постановою.

17 листопада 2016 року о 00 год. 15 хв. в пункті пропуску автомобільного сполучення «Нові Яриловичі» на території Новояриловської сільради Ріпкинського району Чернігівської області був виявлений ОСОБА_1, який відмовився виконувати неодноразову законну вимогу військовослужбовця державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків з охорони кордону, а саме не виконав законних вимог прикордонного наряду щодо находження в зоні прикордонного контролю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185-10ч.1 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ПнРУ № 010576.

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02.12.2016року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.185-10 КУпАП закрито за відсутністю правопорушення.

Обгрунтовуючи вимоги адміністративного позову позивач посилається на норми ст.ст. 287, 288, 289 КУпАП та порушення його законних прав та інтересів, допущених під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому дотримуючись принципу диспозитивності суд надає правову оцінку таким доводам в межах своєї компетенції.

Відповідно до ст.287 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Оскаржувана постанова винесена відносно позивача, тому він має право на звернення до суду із цим адміністративним позовом.

Статтею 202 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в'їзду - виїзду.

Суд вважає доводи позивача доведеними, оскільки з фактичних обставин справи вбачається, що позивач дійсно не вчинив діяння, що виразились у самовільному, без дозволу службової особи прикордонного загону залишенні зони прикордонного контролю, тобто порушенні прикордонного режиму в пункті пропуску через державний кордон України, що згідно положень ст.202 КУпАП є підставою для накладення адміністративного стягнення.

Так, факт не вчинення позивачем вказаного адміністартивного правопорушення підтверджуєтсья сукупністю письмових доказів та показань свідка у судовому засіданні.

В матеріалах справи наявні докази, які б вказували на відсутність в діях позивача складу або події зазначеного у оскаржуваній постанові правопорушення.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.ч.1,2 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд вважає, що під час судового розгляду подано належні докази неправомірності рішення суб'єкта владних повноважень, з встановлених судом обставин вбачається, що позивач дійсно не вчинив визначені постановою діяння, посилання позивача на певні обставини спростовують наявності вини у вчиненні правопорушення, а відтак можуть слугувати підставою для звільнення від адміністративної відповідальності, тому вимоги адміністративного позову підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 17-19, 94, 99-100, 102, 105, 158, 160, 161, 162, 163, 186, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до начальника відділу прикордонної служби « Добрянка» Чернігівського прикордонного загону ОСОБА_2 про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати та визнати протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення № 010570 від 17 листопада 2016 року відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст..202 КУпАП, винесену начальником відділу прикордонної служби « Добрянка» Чернігівського прикордонного загону ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подано через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів, з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів після отримання копії постанови стороною, яка не була присутня при його оголошені.

Суддя О.М.Луценко