Справа № 310/7822/16-а (2-а/310/688/16)
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

29 березня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., перевіривши касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 листопада 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2017 року у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області (далі - УПФУ) звернулося з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про визнання дій неправомірними та скасування постанови.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень є протиправним, а тому УПФУ просить позов задовольнити.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2017 року, позовну заяву залишено без руху.

Позивач подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить ухвали судів скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Залишаючи без руху позовну заяву УПФУ, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходили з того, що позивачем всупереч вимогам частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позову не додано документа про сплату судового збору у відповідному розмірі, встановленому нормами Закону України «Про судовий збір», на час звернення до суду.

Одночасно із позовною заявою, позивачем заявлено клопотання про звільнення УПФУ від сплати судового збору.

У відповідності до частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

За змістом даної процесуальної норми права, підставою для звільнення від сплати судового збору можуть бути випадки, за яких особа не має змогу оплатити судовий збір.

Разом з тим, доводи, зазначені у вказаному клопотанні суд не визнав такими, що свідчать про наявність підстав для задоволення такого і звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про залишення позовної заяви є правильними.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди порушили норми процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про визнання дій неправомірними та скасування постанови, за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 листопада 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2017 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України (підпис) М.І. Мойсюк