Справа № 818/14/17
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2017 р.Справа № 818/14/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: П`янової Я.В.
Суддів: Чалого І.С. , Зеленського В.В.
за участю секретаря судового засідання Городової А.О. Касян В. Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Охтирського об`єднаного міського військового комісаріату на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18.01.2017р. по справі № 818/14/17
за позовом ОСОБА_1
до Охтирського об`єднаного міського військового комісаріату
про визнання протиправним та скасування наказу,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до суду з позовом до Охтирського об`єднаного міського військового комісаріату (далі - відповідач, Охтирський ОМВК), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.12.2016 року № 108 "Про результати проведення службового розслідування", яким позивачу оголошено сувору догану.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 18.01.2017 р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 108 від 08 грудня 2016 року Про результати проведення службового розслідування, яким оголошено сувору догану майору ОСОБА_1 , начальнику відділення забезпечення.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача.
Учасники адміністративного процесу повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 30.03.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з такого.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що ОСОБА_1 перебуває на службі в Збройних силах України з 21.03.2014 р. та станом на час розгляду справи обіймає посаду начальника відділення забезпечення Охтирського ОМВК.
На виконання розпорядження військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.11.2016р. № 6/211 про відрядження військовослужбовців у військову частину НОМЕР_1 м.Ніжин Чернігівської області (а.с. 29), наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 183 від 11.11.2016р. (а.с. 30) майор ОСОБА_1 вважається таким, що вибув у відрядження до зазначеної вище частини з 13 листопада 2016 року.
Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 186 від 21.11.2016р. майор ОСОБА_1 вважається таким, що прибув з відрядження з військової частини НОМЕР_1 м. Ніжин Чернігівської області, 21 листопада 2016 року (а.с. 31).
Наказом війкового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 21.11.2016 р. № 98 "Про проведення службового розслідування" призначено службове розслідування з метою встановлення наявності чи відсутності факту порушення трудової дисципліни начальником відділення забезпечення Охтирського ОМВК майором ОСОБА_1 (а.с. 35, 36).
У зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на лікуванні, наказом війкового комісара Охтирського ОМВК від 25.11.2016р. № 101 термін службового розслідування було продовжено на чотири робочих дні після виходу позивача з лікарняного (а.с. 37).
05.12.2016р. комісією Охтирського ОМВК складено акт службового розслідування, яким встановлено, що 18.11.2016 р., 19.11.2016 р., 20.11.2016 р. майор ОСОБА_1 не повернувся з відрядження і не приступив до служби в Охтирському ОМВК, тобто навмисно був відсутній на місці служби протягом трьох днів без поважних причин, таким чином допустив прогули. У зв`язку з цим комісією зроблено висновок про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (а.с. 45, 46).
Наказом військового комісара Охтирського ОМВК від 08.12.2016 р. № 108 за несвоєчасне повернення з відрядження до місця служби, не пред`явлення підтверджуючих документів та невихід на військову службу без поважних причин оголошено сувору догану майору ОСОБА_1 , начальнику відділення забезпечення (а.с. 48, 49).
Не погодившись з прийнятим наказом відповідача від 08.12.2016 р. за № 108, ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час проведення службового розслідування не доведено факту прогулу позивачем робочого часу та в оскаржуваному наказі відсутні конкретні норми чинного законодавства, які порушив позивач.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначаються Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджених Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV (надалі - Статут) та Кодексом законів про працю України.
В ході розгляду справи встановлено, що, приймаючи оскаржуваний наказ, відповідач виходив з того, що ОСОБА_1 несвоєчасно повернувся з відрядження до місця служби та не вийшов на військову службу без поважних причин, в зв`язку з чим допустив прогул.
В свою чергу, колегія суддів вважає за необхідне зауважити на те, що відповідно до п.4 ст.40 Кодексу законів про працю України прогул - відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин.
Як вбачається з посвідчення про відрядження № 93 від 11.11.2016 р., майор ОСОБА_1 вибув з Охтирського ОМВК 13.11.2016 р., прибув до в/ч НОМЕР_1 14.11.2016 р. (а.с. 32).
16.11.2016 р. у зв`язку із поганим самопочуттям позивач звернувся до невропатолога в/ч за місцем відрядження. Лікар письмово порекомендував йому лікуватися у неврологічному відділенні за місцем служби (а.с. 41).
17.11.2016 р. через відсутність покращення стану здоров`я позивач повторно звернувся до медичної служби в/ч НОМЕР_1 .
Начальником медичної служби військової частини за місцем відрядження 17.11.2016 р. ОСОБА_1 було поставлено діагноз Хронічний остеохондроз шийно-грудного відділу хребта. В стадії загострення з больовим синдромом та видано направлення на лікування до військового шпиталю в м. Полтава - в/ч № НОМЕР_2 (а.с. 43).
18.11.2016 р. у зв`язку із погіршенням стану здоров`я позивач звернувся до медслужби Охтирського гарнізону, де йому було надано медичну допомогу та видано направлення на стаціонарне лікування до неврологічного відділення шпиталю в/ч НОМЕР_2 (а.с. 42).
21.11.2016 року позивачу було відмовлено у госпіталізації до неврологічного відділення військового шпиталю у зв`язку з перевантаженістю госпіталю та відсутністю медичних показань для екстреної госпіталізації.
З 22.11.2016 р. по 01.12.2016 р. ОСОБА_1 був госпіталізований до неврологічного відділення Охтирської центральної районної лікарні (а.с. 50).
Про вищевказані обставини та причини відсутності на службі ОСОБА_1 доповів війковому комісару ІНФОРМАЦІЯ_3 у рапортах від 22.11.2016 (а.с. 38, 39).
Крім того, 02.12.2016р. ОСОБА_1 надав військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_3 письмові пояснення, в яких зазначив, що з 18 по 20 листопада 2016 року був відсутній на службі через загострення хвороби, звертався до медичних установ з метою отримання медичної допомоги та направлення на лікування (а.с. 40).
Згідно з ст. 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.
Відповідно до ст. 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).
Матеріалами справи підтверджено, що позивач у період з 16.11.2016 р. по 01.12.2016 р. хворів та звертався до медичної служби в/ч НОМЕР_1 16.11.2016 р. та 17.11.2016 р., та 18.11.2016 р. до медслужби Охтирського гарнізону за медичною допомогою.
Відповідно до ст. 199 Статуту розподіл часу здійснюється таким чином, щоб забезпечити у військовій частині постійну бойову готовність і проведення занять з бойової підготовки та створити умови для підтримання порядку, військової дисципліни й виховання військовослужбовців, підвищення їх культурного рівня, всебічного побутового обслуговування, відпочинку й харчування.
Для військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів (слухачів) військових навчальних закладів, навчальних центрів, військових частин) встановлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. Для військовослужбовців строкової військової служби і курсантів (слухачів) військових навчальних закладів, навчальних центрів, військових частин встановлюється шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем. Тривалість робочого тижня встановлюється законом.
Згідно з ст. 203 Статуту вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всього особового складу, крім військовослужбовців, залучених до виконання службових обов`язків. Ці дні згідно з планами, а також вільний від занять час відводяться для відпочинку, проведення культурно-освітньої роботи, спортивних заходів та ігр.
Офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, відповідний час для відпочинку надається командиром (начальником), як правило, протягом наступного тижня.
В ході розгляду справи встановлено, що 19.11.2016 р. та 20.11.2016 р. були вихідними днями (субота та неділя), а тому позивач протягом цих днів не повинен був з`являтися до Охтирського ОМВК на роботу.
Також, позивачем до суду апеляційної інстанції надано копію розпорядку роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 (додаток до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.12.2015р., 132).
Окрім того, в оскаржуваному наказі відповідачем не наведено жодної норми чинного законодавства, які порушив позивач, у зв`язку з тим, що не прибув на службу з 18.11.2016 р. по 20.11.2016 р.
Не вбачається зазначених посилань і в акті службового розслідування, а саме чому позивач повинен був прибути на роботу 19.11.2016 р. та 20.11.2016 р. та відповідно чому відповідачем під час службового розслідування не взято до уваги направлення позивача медслужбою Охтирського гарнізону від 18.11.2016 р. на стаціонарне лікування до невропатологічного відділення.
Щодо посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що за 18.11.2016р. у позивача є лише направлення на стаціонарне лікування, на якому позивач перебував з 22.11.2016р., а 21.11.2016р. зав. неврологічного відділення зазначив, що медичні показання для екстреної госпіталізації - відсутні, слід зауважити на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, 16.11.2016 р. та 17.11.2016 р. позивач вже хворів та звертався до медичної служби за місцем відрядження - в/ч НОМЕР_1 , де йому було рекомендовано лікуватися у неврологічному відділенні за місцем служби та видано направлення до військового шпиталю в м. Полтава - в/ч № НОМЕР_2 , підписане зав. медичного пункту та командиром військової частини НОМЕР_1 .
18.11.2016р. (п`ятниця) позивач знаходився на прийомі медслужби Охтирського гарнізону, де йому було надано медичну допомогу та видано направлення на стаціонарне лікування (а.с. 42). Оскільки 19.11.2016р. та 20.11.2016р. є вихідними днями, позивач в понеділок - 21.11.2016р. із направленням звернувся до неврологічного відділення військового шпиталю. 21.11.2016р. позивачеві відмовлено в госпіталізації через його перевантаженість та відсутністю показань для екстреної госпіталізації. З 22.11.2016р. по 01.12.2016р. позивач був госпіталізований до неврологічного відділення Охтирської центральної районної лікарні з тим же діагнозом хвороби, який йому було поставлено лікарем медичної частини за місцем відрядження.
Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Проте, всупереч наведеним положенням, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено допущення позивачем прогулу, а отже і правомірність ухваленого наказу, що оскаржується.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Охтирського об`єднаного міського військового комісаріату залишити без задоволення.
Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18.01.2017р. по справі № 818/14/17 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Чалий І.С. Зеленський В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 04.04.2017 р.