Справа № 803/1823/16
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року Справа № 876/2508/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року в адміністративній справі № 803/1823/16 за позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про визнання недійсними рішення і картки відмови, зобовязання вчинити дії та стягнення надмірно сплачених митних платежів,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати недійсним рішення про коригування митної вартості товарів Волинської митниці ДФС від 16 вересня 2016 року № 205000011/2016/000045/2 (далі Рішення про коригування митної вартості товарів);

- визнати недійсною складену Волинською митницею ДФС картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070001/2016/00012 (далі Картка відмови);

- зобовязати Волинську митницю ДФС визнати розрахований декларантом і заявлений до митного оформлення рівень митної вартості транспортного засобу в сумі 7242,86 євро;

- повернути йому надмірно сплачені митні платежі в сумі 15 259,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ним для митного оформлення були надані всі належні докази, які підтверджують ціну задекларованого транспортного засобу в сумі 7242,86 євро. Проте, митним органом не було взято до уваги ці докази і безпідставно визначено митну вартість автомобіля на рівні 9035,56 євро.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Волинської митниці ДФС від 16 вересня 2016 року № 205000011/2016/000045/2.

Визнано протиправною і скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070001/2016/00012.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Присуджено на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС судовий збір в розмірі 1102,40 грн.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржила Волинська митниця ДФС, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за неповного зясування обставин, що мають значення для справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому просила скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог і прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що подані декларантом документи не містили достатніх даних для підтвердження всіх складових митної вартості, що безпосередньо стосувалися ціни товару, через що декларанту було направлено повідомлення про необхідність надання додаткових документів, які б дали змогу підтвердити вартість товару. Оскільки декларантом не в повному обсязі виконано законні вимоги митниці, а надані ним документи не змогли усунути сумніви митниці щодо повноти та достовірності декларування вартості товару, це стало підставою для прийняття Рішення про коригування митної вартості товару та її визначення за резервним методом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач придбав 29 серпня 2016 року в компанії «Autohaus Pietsch» (Німеччина) легковий автомобіль марки «Volkswagen», модель Pаssat Variant 2.0 TDI Comfortline, бувший у використанні, кузов № НОМЕР_1, тип кузова універсал, 2012 року виготовлення, потужність двигуна 125 кВт, пробіг 244 059 км.

08.09.2016 року для митного оформлення цього автомобіля представник позивача подав на митний пост «Луцьк» Волинської митниці ДФС митну декларацію від 08.09.2016 року № 205070001/2016/002441 (а.с.30 31) та комплект документів; задекларована ціна товару становить 7142,86 Євро.

За результатами опрацювання документів, поданих для підтвердження митної вартості товару, встановлено, що письмовий договір купівлі-продажу автомобіля не укладався; єдиним документом, що може підтвердити факт укладання цієї угоди є рахунок-фактура, проте на ній відсутня печатка фірми-продавця, тобто така не відповідає вимогам пункту 1.2 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом ДМСУ від 17.11.2005 року № 1118, у звязку з чим декларанту було запропоновано надати рахунок-фактуру, засвідчену в установленому законодавством порядку, а також її переклад.

У звязку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості згідно статтей 368, 53 та 54 МК України: - інші платіжні документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - митну декларацію країни відправлення товару; - висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

На виконання вимог митного органу декларант надіслав листа за № 75 від 15 вересня 2016 року, до якого додав переклад рахунку (оригінал клієнта) № 1334 від 29.08.2016 року та висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 960 від 15 вересня 2016 року (з додатками) про оцінку транспортного засобу; також повідомлено, що інші документи імпортером надаватись не будуть. Відповідно до висновку експертного дослідження вартість імпортованого автомобіля на момент огляду складає 6267,00 Євро (а.с.107 118).

Вважаючи, що декларантом не в повному обсязі виконано законні вимоги митниці та не надано всі витребувані документи, а саме: рахунок-фактуру, засвідчену в установленому законом порядку, платіжні документи, які дали б змогу підтвердити вартість товару та митну декларацію країни відправлення, митним органом 16 вересня 2016 року прийнято рішення про коригування митної вартості товару № 205000011/2016/000045/2 та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № 205070001/2016/00012.

Відповідно до Рішення про коригування митної вартості товарів декларантом було сплачено усі митні платежі й товар випущено у вільний обіг.

Разом з тим, декларант не погодився із зазначеними вище рішенням про коригування митної вартості товарів № 205000011/2016/000045/2 та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070001/2016/00012 і оскаржив їх до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що декларант належними доказами, зокрема: перекладом рахунку-фактури, чеком про оплату авансового платежу, висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 960 про оцінку транспортного засобу від 15 вересня 2016 року та поданою під час судового розгляду справи належним чином завіреною і оформленою рахунком-фактуром компанії «Autohaus Pietsch» № 1334 від 29.08.2016 року, підтвердив заявлену митну вартість автомобіля, а надані ним документи не містять розбіжностей.

Також суд відмовив у задоволенні позовних вимог про зобовязання Волинської митниці ДФС визнати розрахований декларантом і заявлений до митного оформлення рівень митної вартості транспортного засобу в сумі 7242,86 євро та стягнення надмірно сплачених митних платежів в сумі 15259,59 грн; рішення суду в цій частині сторонами не оскаржувалося.

Колегія суддів апеляційного суду вважає висновки суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог помилковими, виходячи з наступного.

Статтею 49 Митного кодексу України (далі МК України) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин першої, третьої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За приписами частин другої, третьої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовзані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобовязаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, повязаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи у випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Відповідно до пп.1.2 «б» пункту 2 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2005 року за № 1428/11708, документи, що підтверджують право власності на транспортні засоби, придбані в підприємств оформлені на відповідних бланках і завірені печатками цих осіб чи інших організацій та установ оригінали рахунків, чеків, рахунків-фактур, інвойсів, інших документів.

Як встановлено судом, фактично єдиним документом, який би підтверджував факт купівлі-продажу автомобіля та його митну вартість, була рахунок-фактура, яка всупереч зазначеним приписам не була перекладена українською мовою і на ній була відсутня печатка фірми-продавця; тобто подані до митного оформлення документи не містили всіх даних, необхідних для визначення митної вартості товару.

У звязку з цим вимога митного органу про надання належним чином завіреної рахунку-фактури, її перекладу, а також додаткових документів (які зазначено вище), була правомірною.

Вимога митного органу декларантом у повному обсязі виконана не була, що давало підставу для прийняття рішення про коригування заявленої митної вартості автомобіля.

При цьому митним органом правомірно не було взято до уваги чек від 23.08.2016 року, оскільки такий був виданий лише на оплату авансового платежу, а не усієї вартості автомобіля.

Що стосується висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 960 від 15 вересня 2016 року (з додатками) про оцінку транспортного засобу, то такий відповідно до підпункту 7.35.9 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів також не може слугувати належним підтвердження вартості автомобіля, оскільки суперечить акту огляду транспортного засобу (а.с.99 100), де вказано про відсутність будь-яких пошкоджень (лише забруднення салону, сколи на бамперах) та про наявність автоматичної коробки передач, круїз-контролю і подушки безпеки (при тому, що у висновку експертного дослідження вказані додаткові пошкодження, відсутність цього обладнання та двічі віднято витрати на відновлення лакофарбового покриття і чистки автомобіля, що суттєво знижує вартість транспортного засобу).

Відповідно до частини статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частинами першою другою статті 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до частин першої, другої, девятої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі обєктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

За приписами частини першої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

На підставі викладених норм та відповідно до встановлених у справі обставин було проведено процедуру консультацій, зясовано неможливість застосування методів відповідно до статтей 58 63 МК України (обгрунтування чого зазначено у Рішенні про коригування митної вартості товару) і визначено митну вартість транспортного засобу за резервним методом відповідно до статті 64 МК України на підставі наявної цінової інформації (згідно з каталогом «Schwacke» 2016 PKW-D 9/2016) й Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року.

Відповідно до рішення про коригування митної вартості товару від 16.09.2016 року № 205000011/2016/000045/2 визначена митна вартість становить 9035,56 євро.

У звязку з прийняттям цього рішення Волинською митницею ДФС було винесено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070001/2016/00012.

З огляду на зазначені вище норми законодавства та встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що вказані Рішення про коригування митної вартості товару та Картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийняті митним органом правомірно, обгрунтовано та у межах наданих повноважень.

Також колегія суддів вважає безпідставними покликання позивача та суду першої інстанції на подану під час судового розгляду справи в суді першої інстанції завірену печаткою фірми-продавця рахунок-фактуру, оскільки така до прийняття оскаржуваних Рішення про коригування митної вартості товару та Картки відмови на митницю не подавалась, тому не може братись до уваги при оцінці законності цих рішень.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду в частині задоволених позовних вимог підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року в адміністративній справі № 803/1823/16 в частині задоволення позовних вимог визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів Волинської митниці ДФС від 16 вересня 2016 року № 205000011/2016/000045/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070001/2016/00012 скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про визнання недійсними рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови відмовити.

У решті постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року в адміністративній справі № 803/1823/16 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

ОСОБА_4

Постанова складена у повному обсязі 03 квітня 2017 року.