Справа № 264/602/17
Суддя: Іванченко А. М.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/602/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2017 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Іванченко А.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2-ї роти батальйону УПП в м.Маріуполі Руденка Івана Васильовича з приводу рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 2-ї роти батальйону УПП в м.Маріуполі Руденка Івана Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просив суд постанову в справі про адміністративне правопорушення Серії АР № 850584 від 04 лютого 2017 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень, визнати незаконною та скасувати; провадження по адміністративній справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обгрунування позовних вимог позивач зазначив, що згідно постанови про адміністративне правопорушення, він 04 лютого 2017 року об 11-40 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив поворот праворуч з проспекту Миру та вул.Казанцева в м. Маріуполі, при чому перетнув лінію розмітки 1.12 «Стоп-лінія» при забороненому сигналі світлофора, чим порушив п. 8.10 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення незаконною та необґрунтованою, бо вищевказаного адміністративного правопорушення він не вчиняв, оскільки перед здійсненням повороту праворуч він зупинив автомобіль на світлофорі, так як горіло червоне світло світлофору. Сама розмітка 1.12 «Стоп-лінія», на яку посилався інспектор, не відповідає встановленим стандартам, оскільки вона зтерта та фактично відсутня. Отже він керувався правилами ПДР України та здійснив зупинку транспортного засобу, не перетинаючи розмітки пішохідного переходу. Вважає, що інспектор упереджено та не об'єктивно поставився до з'ясування обставин справи, незаконно визнав його винним у вчиненні адмінправопорушення та піддав адмінстягненню. Були порушені його права на захист, справу було розглянуто на місці, у зв'язку із чим він не зміг дати обґрунтовані пояснення та представити докази його невинності, при складанні протоколу про адмінправопорушення йому не були роз'яснені права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Під час винесення постанови не дотримано вимог ст. 245, 276, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи, не було враховано данні про його особу, ступень провини, матеріальне становище, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність. Вважає постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, направив заяву, відповідно до якої з запереченнями відповідача не згоден та підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не ОСОБА_3 у судовому засіданні 21.11.2016 року заперечував проти задоволення позову, надав до суду СD-диск з відеоматеріалами про обставини правопорушення, в інші судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в м.Маріуполі в судове засідання не з'явилась, направила письмові заперечення, в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення Серії АР № 850584 від 04 лютого 2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень. Відповідно до вищевказаної постанови 04 лютого 2017 року об 11-40 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1, ОСОБА_1 здійснив поворот праворуч з проспекту Миру та вул.Казанцева в м. Маріуполі, при чому перетнув лінію розмітки 1.12 «Стоп-лінія» при забороненому сигналі світлофора, чим порушив п. 8.10 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобов'язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Згідно оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, вказана постанова була винесена на виконання своїх владних повноважень інспектором 2-ї роти батальйону УПП в м.Маріуполі Руденка Іваном Васильовичем, який є уповноваженою посадовою особою органу внутрішніх справ.

Позивачем не оспорюється, що 04 лютого 2017 року об 11-40 годині, він керував автомобілем НОМЕР_1 та здійснив поворот праворуч з проспекту Миру та вул.Казанцева в м. Маріуполі.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 порушив п. 8.10 ПДР України, і відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Порушення зафіксовано цифровою відеокамерою.

Ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 8.10 Правил дорожнього руху України встановлено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

П. 1.12 (стоп-лінія) ПДР України позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 (Стоп), або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

Також п.8.5-1 ПДР України дорожня розмітка застосовується відповідно до цих Правил і повинна відповідати вимогам національного стандарту. Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Одночасно, згідно ч. 1 ст. 40 Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, на підставі викладеного, відповідачем було надано в якості доказу відеозапис правопорушення.

Відповідно до оскаржуваної постанови, відповідачем вказано, що позивач ОСОБА_1 перетнув на заборонений сигнал світлофора дорожню розмітку «Стоп-лінія», отже порушив правила проїзду перехресть та інспектором дії позивача кваліфікуються за ч.2 ст.122 КУпАП.

Між тим, з відеозапису, наданого представником відповідача, вбачається, що дорожня розмітка Стоп-лінія на вказаній ділянці дороги по пр.Миру в м.Маріуполі дійсно є зтертою та не є видною для учасників руху, що є порушенням п.8.5-1 ПДР України. Також, при наявному червоному сигналі світлофора, позивач зупинив свій автомобіль, не перетинаючи розмітку «Пішохідний перехід». При цьому, з відеозапису вбачається, що пішоходам рух обмежено не було, а рух позивач почав після ввімкнення зеленого світла світлофору.

Інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення при обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, відповідачем не надано.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Підставою залучення суб'єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Оцінюючі надані докази суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа - закриттю у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 159, 161, 162, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2-ї роти батальйону УПП в м.Маріуполі Руденка Івана Васильовича з приводу рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності- задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення Серії АР № 850584 від 04 лютого 2017 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за ст.122 ч.2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень - скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: А. М. Іванченко