Справа № 569/5402/16-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Першко О.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"29" березня 2017 р. Справа № 569/5402/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

представника позивача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "12" січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_6 до Рівненської міської ради, треті особи на стороні відповідача: Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради , ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Рівненської міської ради, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_5, Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської міської ради від 06 жовтня 2015 року №5856 «Про затвердження проекту землеустрою та продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 6-А».

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 12.01.2017 позов ОСОБА_6 до Рівненської міської ради, треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_5, Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Рівненської міської ради від 06 жовтня 2015 року №5856 «Про затвердження проекту землеустрою та продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 6-А».

Стягнуто з Рівненської міської ради на користь ОСОБА_6 судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_5 звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі третя особа ОСОБА_5 посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник третьої особи доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Представник позивача в засіданні суду заперечив проти доводів апеляційної скарги. Уважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Честиною 2 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Така ж норма вказана і в ч. 3ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" про те, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбаченіКонституцієюі законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцієюі законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно з рішенням Рівненської міської ради від 06 жовтня 2015 року №5856 «Про затвердження проекту землеустрою та продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 6-А», зокрема: затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки несільськогосподарського призначення загально площею 547 кв.м. за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 6-А громадянці України ОСОБА_5 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції та обслуговування будівлі виробних майстерень); включено земельну ділянку загально площею 547 кв.м. за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 6-А до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, що підлягають продажу, та вирішено провести її експерту грошову оцінку; вирішено продати способом викупу земельну ділянку несільськогосподарського призначення загально площею 547 кв.м. за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 6-А громадянці України ОСОБА_5 для розміщення експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції та обслуговування будівлі виробних майстерень), без права розміщення на ній гральних автоматів та залів грального бізнесу, як власнику розташованого на цій земельній ділянці об'єкта нерухомого майна; Управлінню комунальною власність в 25-денний строк з моменту прийняття цього рішення доручено укласти з громадянкою ОСОБА_5 договір про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки, що становить 10% від вартості земельної ділянки, визначеної за нормативної грошовою оцінкою земельною ділянки.

Позивач уважає, що рішення відповідача від 06 жовтня 2015 року №5856 є незаконним, оскільки він як суміжний землекористувач не погоджував межі земельної ділянки за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 6-А.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 128 Земельного кодексу України продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

До заяви (клопотання) додаються:

а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд);

б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

Орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

03 червня 2014 року ОСОБА_5, враховуючи її клопотання, на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2008 року у справі №2-6004/2008, яким за нею визнано право приватної власності на будівлю виробничих майстерень на вул. Фабричній, 6-А у м. Рівному, рішенням Рівненської міської ради №4111 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 547 кв.м. на вул. Фабричній, 6-А у м. Рівному у власність шляхом викупу для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції та обслуговування будівлі виробничих майстерень).

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій » проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на обєкти нерухомого майна для обєктів будівництва III-V категорії складності, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) ( у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Згідно ст. 198 цього Кодексу кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, яка включає, зокрема, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення.

Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки.

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Із змісту наведених норм слідує, що погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками (землекористувачами) є обов'язковою умовою для виготовлення кадастрового плану земельної ділянки, який є невід'ємною частиною проекту землеустрою, і відповідно, обов'язковою умовою для погодження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

ОСОБА_6 є власником земельної ділянки по вул. Фабрична, 12, м. Рівне, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку від 22 березня 2012 року серії ЯК №017696. Як встановлено судом ОСОБА_6 є суміжним землекористувачем, отже, при розробці технічної документації на землю обов'язковим було погодження з ним меж земельної ділянки.

Як слідує із акту обстеження і погодження меж земельної ділянки, яка планується до надання у власність (шляхом викупу) громадянці ОСОБА_5 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції та обслуговування будівлі виробних майстерень) в м. Рівному по вул. Фабричній, 6-А від 20 серпня 2013 року та акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 08 вересня 2014 року як погодження власника суміжної земельної ділянки ОСОБА_6, так і записи про відмову в його погодженні відсутні. Доказів того, що ОСОБА_6 був повідомлений про проведення таких робіт матеріали справи також не містять і таке повідомлення заперечується позивачем, тому суд приходить до висновку, що вищезазначений проект землеустрою не відповідає вимогам ч. 2 ст. 50 Закону України «Про землеустрій», ст. 198 Земельного кодексу України та Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу Українивласник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Згідно п. «г» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

За приписами ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суб'єкта владних повноважень має бути прийняте: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин суд уважає, що приймаючи рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орган місцевого самоврядування має перевірити відповідність наданого проекту вимогам чинного законодавства з метою недопущення будь-яких несприятливих наслідків для прав, свобод та інтересам інших осіб. Враховуючи наведене, суд ершої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржуване рішення Рівненської міської ради від 06 жовтня 2015 року №5856 «Про затвердження проекту землеустрою та продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 6-А» прийняте з порушенням чинного законодавства, та порушенням принципів, передбачених ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, в зв'язку з чим дане рішення підлягає скасуванню, а права позивача як суміжного землекористувача підлягають захисту.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що даний спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства є безпідставним.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть юути оскаржені будь-які рішеняня, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтями 2,3,17 КАС України встановлено загальне правило, за яким будь-яке рішення, дія чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень (у тому числі органу місцевого самоврядуванння) у межах повноважень, визначених законом, можуть бути оскаржені до адміністративного суду.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що до питань місцевого значення належить регулювання сільськими, селищними, міськими радами земельних відносин.

Крім того, колегія суддів зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 № 10-рп/2010 надане офіційне тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів „а, „б, „в, „г статті 12 Земельного кодексу та пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу. Згідно вказаного рішення Конституційний суд визначив, що положення частини першої статті 143 Конституції України, згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування „вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції, слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як субєкти владних повноважень; положення пунктів „а, „б, „в, „г статті 12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як субєкти владних повноважень; положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на „спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як субєктом владних повноважень, повязані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Враховуючи наведене, спір позивача з субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішення відноситься до публічно-правового спору, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду України щодо розгляду аналогічних спорів у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне є помилковим. Оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування (ненормативний акт) у даних правовідносинах не реалізоване та його виконання призупинене, а тому не вичерпало свою дію.

Безпідставним також є посилання заявника про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, адже з матеріалів справи вбачається, що останній про оскаржуване рішення дізнався в листопаді 2016 року, а до суду звернувся в квітні 2016 року.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення,

постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "12" січня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "03" квітня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_6 вул.Фабрична,12,м.Рівне,33016, 3 АДРЕСА_1,29000

4- відповідачу/відповідачам: Рівненська міська рада вул. Соборна, 12-А,м.Рівне,Рівненська область,33028

5-третій особі: Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради - вул.Соборна,12-а,м.Рівне,33028,

6-Паршикова ОСОБА_7 - вул.Декабристів,17 А,м.Рівне,33000

7 - ОСОБА_5 вул. Фабрична , 6 , м.Рівне

8-представник третьої особи: ОСОБА_4 вул.П'ятихатка,7,с.Іванівка, Корецький р-н.,Рівненська обл.,

,