Справа № 814/1182/14
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року м. Київ К/800/3557/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Заїки М.М., Іваненко Я.Л.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу державного підприємства "Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою"

на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 липня 2014 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року

у справі №814/1182/14

за позовом державного підприємства "Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою"

до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області,

третя особа державна податкова інспекція у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області

про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, -

встановив:

Державне підприємство "Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" звернулося до суду з позовом до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, третя особа державна податкова інспекція у Ленінському районі міста Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про скасування постанови від 14.04.2014 р. ВП №42303504 про стягнення виконавчого збору.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Державне підприємство "Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" не погоджуючись із рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, вивчивши матеріали справи, не вбачає порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права при прийнятті рішень, і тому вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 06.02.2014 року Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області виставлена Державному підприємству "Миколаївський науково-дослідний проектний інститут землеустрою" вимога № Ю-2011 щодо сплатити суми недоїмки на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 101289,82 грн.

05.03.2014 року старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №25568412 по вимозі Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про сплату боргу №Ю-2011 від 06.02.2014 року.

У вказаній постанові державним виконавцем встановлено для боржника строк для самостійного виконання вимоги - до 12.03.2014 року.

У встановлений строк Державним підприємством "Миколаївський науково-дослідний проектний інститут землеустрою" не було самостійно сплачено суму недоїмки на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно листа Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 29.05.2014 р. №1731/9/14-02-25-017 вбачається, що суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за вимогою № Ю-2011 від 06.02.2014 року було сплачено позивачем 08.04.2014 р., 18.04.2014 р. та 28.04.2014 р.

14.04.2014 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, на підставі ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10128,98 грн.

Згідно частин 2, 4 статті 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Положеннями статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

За приписами частин 1, 3 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

В свою чергу, ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Зважаючи на зазначене, суди першої та апеляційної інстанції дійшли до вірного висновку про те, що у разі невиконання боржником, у строк, рішення майнового характеру, навіть у разі подальшого самостійного виконання або повернення виконавчого документа стягувачу, виконавчий збір підлягає стягненню у розмірі 10% від суми, що підлягає стягненню. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

При цьому суди попередніх інстанцій встановили, що в матеріалах справи відсутні докази виконання боржником судового рішення у строк встановлений постановою від 05.03.2014 року ВП № 25568412, а судове рішення було виконано позивачем лише 28.04.2014 року, що підтверджується квитанціями про оплату сум боргу, тому прийшли до обґрунтованого висновку стосовно правомірності постанови старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 14.04.2014 року ВП №42303504 про стягнення виконавчого збору.

Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законним та обґрунтованим і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ухвалив:

Касаційну скаргу державного підприємства "Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" відхилити, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 липня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, строки та з підстав, передбачених главою третьою розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.Ф.Загородній

Судді М.М. Заїка

Я.Л. Іваненко