Справа № 227/545/17
Суддя: Здоровиця О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 березня 2017 року м..Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Здоровиці О.В.,

при секретарі Сисенко Ю.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Шматько А.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Добропільського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить:

1) визнати протиправним дії відповідача щодо відмови в зарахуванні йому до пільгового стажу для призначення пенсії за Списком № 1 виробництв, професій, посад і показників, затвердженого постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 року, періоду його роботи з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року в якості гірничого монтажника з повним робочим днем під землею в ТДВ «Шахта Білозерська»;

2) зобов»язати відповідача зарахувати до пільгового стажу для призначення йому пенсії за Списком № 1 виробництв, професій, посад і показників, затвердженого постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 року період роботи з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року в якості гірничого монтажника з повним робочим днем під землею в ТДВ «Шахта Білозерська»;

3) зобов»язати відповідача нарахувати йому пенсію на підставі пункту «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 20.02.2016 року з урахуванням пільгового стажу за період його роботи з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року в якості гірничого монтажника з повним робочим днем під землею в ТДВ «Шахта Білозерська».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що він з 20.02.2016 року перебуває на обліку відповідача і отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ). Призначаючи пенсію відповідач, до стажу роботи на пільгових умовах, не зарахував період його роботи з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року в якості гірничого монтажника з повним робочим днем під землею в ТДВ «Шахта Білозерська», посилаючись на те, що відповідачем несвоєчасно була проведена чергова атестація робочих місць. Вказаний період роботи був зарахований відповідачем лише до загального страхового стажу. Вказані дії відповідача позивач вважає неправомірними, посилаючись на те, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації, а тому не проведення такої атестації у визначені законодавством строки керівництвом підприємства де він працював не може позбавити його конституційного права на соціальний захист, зокрема на пенсію за віком на пільгових умовах.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги позивача та просив їх задовольнити, вважаючи, що не проведення відповідачем, в установлені законом строки, атестації робочих місць на підприємстві, не може бути підставою для відмови позивачу в зарахування спірного періоду до пільгового стажу, так як відповідальність за проведення атестації лежить саме на роботодавцеві. Вказав на те, що робота та стаж позивача за період з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року, повинні бути зараховані до пільгового стажу, так як підтверджуються даними записів його трудової книжки та довідками, а отже, вважав, що відповідач неправомірно не врахував позивачу вказаний період роботи до пільгового стажу для призначення пенсії, перекладаючи відповідальність за це на підприємство яке не провело дії з атестації робочих місць.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача і зазначала, що спірний період роботи позивача з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року не був зарахований до пільгового стажу у зв'язку з не підтвердженням права на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за цей період. Зазначила, що оскільки атестація робочих місць, яка має проводитися на підприємствах не рідше ніж один раз на 5 років, на підприємстві була проведена 29.12.2000 року та 30.11.2007 року, то період роботи позивача з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року не може бути зараховано до пільгового стажу.

Ухвалою суду від 29.03.2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 в частині вимог щодо зобов»язання перерахувати пенсію на підставі пункту «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням пільгового стажу за період його роботи з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року в якості гірничого монтажника з повним робочим днем під землею в ТДВ «Шахта Білозерська» з 20.02.2016 року по 24 серпня 206 року - залишено без розгляду, у зв»язку з пропуском строку звернення до суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

Позивач, 24 лютого 2016 року звернувся до Добропільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 572 про призначення пенсії за віком(а.с.26).

На підставі заяви позивача від 24.02.2016 року відповідачем було призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»(а.с.22).

При призначенні пенсії відповідачем був розрахований загальний стаж, який складав станом на 31.01.2016 року - 24 роки 6 місяців 3 дні, у тому числі пільговий стаж за Списком № 1 - шахтарі - 11 років 10 місяців 25 років.

З пояснень представника відповідача та протоколу № 572 від 03.03.2016 року(а.с.22) та відповіді відповідача позивачу № 7/В-02-01-06 від 30.01.2017 року (а.с.12) встановлено, що при розрахунку пільгового стажу не було враховано період роботи позивача роботи з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року в якості гірничого монтажника з повним робочим днем під землею в ТДВ «Шахта Білозерська», з причини несвоєчасного проведення адміністрацією підприємства чергової атестації робочих місць.

З копії трудової книжки позивача (а.с.10) вбачається, що позивач в період з 15.11.2003 року по 18.07.2008 року працював в ВП «Шахта «Білозерська ДП «Добропіллявугілля» гірничо монтажником ІV розряду підземно з повним робочим днем під землею.

Згідно довідки № 37а від 21.01.2016 року, виданої ТДВ «Шахта Білозерська» (а.с.30) вбачається, що відособлений підрозділ шахти «Білозерська ДП «Добропіллявугілля» з 01.01.2005 року реорганізований в відокремлений підрозділ «Шахта «Білозерська» ДП «Донецька вугільна коксівна компанія» (наказ № 28 від 16.12.2004 року МПЕ України), який з 01.06.2005 року на підставі наказу № 238 МПЕ України від 26.05.2005 року реорганізований в відособлений підрозділ «Шахта «Білозерська» ДП «Добропіллявугілля», який з 05.03.2009 року реорганізовано в товариство з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська»шляхом оренди (договір № 5/2008 від 13.11.2008 року). На підставі наказу МВП України № 619 від 26.11.2008 року ТДВ «Шахта «Білозерська» є правонаступником прав та обов»язків ВП «Шахта «Білозерська» ДП «Добропіллявугілля».

Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній № 37 від 21.01.2016 року, яка видана ТДВ «Шахта «Білозерська» (а.с.28-29) підтверджується, що ОСОБА_3 працював повний робочий день в ТДВ «Шахта «Білозерська» і за період з 15.11.2003 року (наказ № 1093 к від 14.11.2003 р.) по 17.07.2008 року виконував гірничі роботи підземно з повним робочим днем під землею за посадою гірничо монтажник на дільниці ДПР-3, що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1.1.а.

З довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії (а.с.28-29) вбачається атестація робочих місць на підприємстві відповідача проводилась в 1994 році (наказ 3 225 від 28.11.1994 року), в 2000 році (наказ № 239 ТБ від 29.12.2000 року(а.с.31-36)), в 2007 році (наказ № 597 ТБ від 30.11.2007 року(а.с.37-41)) та в 2012 році (наказ № 905 ТБ від 09.11.2012 року(а.с.42-54)).

Суд вважає, що між сторонами виник спір щодо не зарахування відповідачем при призначенні пенсії позивачу до пільгового стажу за Списком №1 періоду його роботи з 30.12.2005 року по 29.11.2007 року на посаді гірничомонтажника підземного з повним робочим днем під землею, з підстав не проведення атестації робочого місця позивача у встановлений строк.

Вирішуючи вказаний спір суд виходить з такого.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону N 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з пунктом другим Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список N 1) та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список N 2), затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за умови досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року N 383 (далі - Порядок застосування Списків № 1 і № 2).

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ № 442 від 01.08.1992 року та розробленими на виконання вказаної постанови КМУ Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року N 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків N 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків № 1 і № 2 йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Пунктом 6 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року, 12 квітня 2016 року (№№ 21-183а13, 21-519а14, 51-585а14, № 21-6501а15 відповідно).

З трудової книжки позивача та довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії вбачається, що в період з 30.12.2005 по 29.11.2007 року останній виконував гірничі роботи підземно з повним робочим днем під землею за посадою гірничомонтажник на дільниці ДПР-3, що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1.1.а.

В той же час з досліджених судом документів вбачається, що атестація робочих місць на підприємстві відповідача проводилась в 2000 році (наказ № 239 ТБ від 29.12.2000 року), а згодом лише в 2007 році (наказ № 597 ТБ від 30.11.2007 року).

Тобто, результати вказаних атестацій діяли в період з 29.12.2000 року по 29.12.2005 року та відповідно з 30.11.2007 року по 30.11.2012 року.

Враховуючи наведене, не зарахування відповідачем періоду роботи позивача гірничо монтажником з 30.12.2005 по 29.11.2007 року до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», з причини не проведення чергової атестації робочих місць, є правомірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст..ст.160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Добропільського об»єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошенні 29 березня 2017 року. Копію постанови в повному обсязі, особи, які беруть участь у справі, можуть одержати 03 квітня 2017 року.

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий суддя О.В.Здоровиця

29.03.2017