Справа № 337/672/17
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Чалої Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_2, третя особа - ГУ НП України в Дніпропетровській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 15.02.2017р. поліцейським СРПП Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 винесена постанова серії БР №383137 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 51,00грн. Згідно з цією постановою він притягнутий до відповідальності за те, що нібито 15.02.2017р. о 07.25год., рухаючись на 437км а/д Н-08, в порушення п.2.3«в» ПДР керував транспортним засобом «Мітсубісі Лансер», державний номер НОМЕР_1, з не пристебнутим ременем безпеки. Вважає, що вказана постанова винесена протиправно, оскільки і він, і пасажир користувалися усіма засобами пасивної безпеки, якими обладнаний автомобіль, яким він керував. Жодних доказів порушення ним ПДР у поліцейського на момент винесення постанови не було. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Просить визнати незаконною та скасувати постанову БР №383137 від 15.02.2017р. про накладання на нього адміністративного стягнення за ч.5 ст.121 КУаАП у вигляді штрафу в розмірі 51,00грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких позов не визнав та зазначив, що 15.02.2017р. на 437км а/д Н-08 Бориспіль-Дніпропетрвоськ-Запоріжжя він під час патрулювання зупинив «Мітсубісі Лансер», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 Підставою для зупинення слугувало порушення водієм п.2.3«в» ПДР, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголівники, ремені безпеки) користуватися ними. Після чого ним було винесено оскаржувану постанову. Вважає свої дії без суперечливими та доказаними. Просить в позові відмовити.

Представник третьої особи - ГУНП України в Дніпропетровській області в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін,представника третьої особи за наявними у справі доказами в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Суд встановив, що 15.02.2017р. поліцейським СРПП Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, старшим сержантом поліції ОСОБА_2 винесена постанова серія БР №383137 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 51,00грн.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 15.02.2017р. о 07.25год., рухаючись на 437км а/д Н-08, в порушення п.2.3«в» ПДР керував транспортним засобом «Мітсубісі Лансер», державний номер НОМЕР_1, з не пристебнутим ременем безпеки.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Ч.5 ст.121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення, зокрема, правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до п.2.3 «в» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголівники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КупАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконаннями правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства по справам про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. В ньому, зокрема, треба навести докази, на яких ґрунтуються висновки про скоєння особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відхилення інших доказів.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини даної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність постанови відповідача поліцейськогоОСОБА_2 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 51,00грн. та відповідно законність позовних вимог.

При цьому, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У звязку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, надавши свої письмові заперечення на позов, в яких він позов не визнав, в порушення вищевказаних вимог не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття ним оскаржуваної постанови, зокрема, доказів, передбачених ст.251 КУпАП, ст.69 КАС України, на підтвердження факту допущення позивачем порушення Правил дорожнього руху, яке передбачено диспозицією ч.5 ст.121 КУпАП, саме в силу його умисних протиправних дій. В постанові про накладання адміністративного стягнення посилання на такі докази також відсутнє.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 при прийнятті рішення про накладання адміністративного стягнення на позивача допустив порушення вимог ст.7,245,251-252,280 КУпАП, відповідно до якихпровадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, орган, уповноважений на прийняття рішення про накладання адміністративного стягнення, зобовязаний прийняти законне, справедливе і обґрунтоване рішення в результаті всебічного, повного і обєктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності, оцінки належних та допустимих доказів.

В даному випадку відповідач ОСОБА_2 таких заходів не вчинив, обставини справи повно та обєктивно не встановив, належних та допустимих доказів на їх підтвердження не зібрав та не оцінив, доводи позивача не перевірив, в постанові належним чином не обґрунтував свої висновки щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не навів докази, якими підтверджуються його висновки.

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні і беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, то факт вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним, а винесена відповідачем ОСОБА_2 постанова незаконною та необґрунтованою.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_2, будучи посадовою особою Національної поліції України і субєктом владних повноважень, при накладанні адміністративного стягнення на позивача діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом, чим порушив вимоги ст.19 Конституції України, тому прийняте ним рішення про накладання адміністративного стягнення слід визнати протиправним та скасувати.

Таким чином, позов підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.19,62 Конституції України, ст.7,9,121,245,251,252,280,283 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., ст.2,8,9,11,14,159-162,171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_2, третя особа - ГУ НП України в Дніпропетровській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського СРПП Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, старшого сержанта поліції ОСОБА_2 серії БР № 383137 від 15.02.2017р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 51,00грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н.А.Мурашова

30.03.2017