Справа № 754/6748/16-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" березня 2017 р. м. Київ К/800/35535/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: Гончар Л.Я.

Суддів: Голяшкіна О.В., Донця О.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про призначення пенсії за віком,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому просив визнати неправомірною відмову Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві у призначенні пенсії за віком відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком з 19.04.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог посилався на незаконність відмови відповідача у призначенні пенсії, оскільки для прийняття рішення про призначення пенсії за віком відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» були всі правові підстави.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі, із посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з доводами якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком є правомірними, оскільки позивач на даний час отримує пенсію за віком, у зв'язку з чим підстави для призначення такого виду пенсії відсутні.

Проте, до такого висновку суди дійшли передчасно, в порушення норм процесуального права, без належного з'ясування прав та обов'язків сторін, дійсних обставин справи, без врахування положень чинного законодавства щодо обрання позивачем способу захисту порушеного права.

У відповідності зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом цієї норми процесуального права у мотивувальній частині рішення суд зобов'язаний навести дані про встановлені обставини що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У мотивувальній частині кожного рішення має бути наведено також посилання на закон та інші нормативно-правові акти матеріального права (назва, стаття, її частина, абзац, пункт, підпункт закону), у відповідних випадках - на норми Конституції України, на підставі яких визначено права та обов'язки сторін у спірних правовідносинах, а в разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини які згідно із Законом України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права та підлягають застосуванню в даній справі.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, з 1993 року ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Лівобережному об'єднаному управління Пенсійного фонду України як як отримувач пенсії за віком. Пенсія призначена зі зменшенням пенсійного віку, встановленого частиною першою статті 55 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У квітні 2016 року представник позивача звернувся до управління Пенсійного фонду з вимогою надати відповідний бланк заяви та її подальшу реєстрацію для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку отримав відмову, з урахуванням якої змушений був звернутися із скаргою до заступника начальника управління.

Відповідно до наявної в матеріалах ксерокопії скарги на дії головного спеціаліста Панасюка В.Г. (а.с. 3) заявник просив прийняти та розглянути заяву від 19.04.2016 року про призначення пенсії ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення про призначення заявнику пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». До скарги було додано оригінал заяви про призначення пенсії встановленого зразка, нотаріально засвічену копію паспорта та ідентифікаційного коду заявника, завірену копію трудової книжки, нотаріально завірені копії диплому та довіреності, а також копію паспорту представника.

На вказану скаргу представником позивача було отримано лист від 04.05.2016 року, в якому було зазначено, що підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відсутні, оскільки ним вже реалізовано право на призначення даного виду пенсії.

Частиною 1 статті 44 і частиною 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

На виконання названих норм Закону № 1058-IV правлінням Пенсійного фонду затверджено Порядок надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок).

За приписами пункту 1.6 і абзаців 1-4 пункту 1.7 Порядку 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною 4 статті 45 Закону № 1058-IV.

Перелік документів, необхідний для призначення пенсії за віком встановлений пунктом 2.1 Порядку 22-1, за змістом якого до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; документи про стаж; документи про місце проживання (реєстрації) особи; довідка про заробітну плату.

Одночасно, згідно з абзацом 1 пункту 2.9 Порядку 22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

При цьому, за правилами пунктів 2.22 - 2.23 Порядку 22-1 за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне проживання. Документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Окрім цього, за змістом положень пунктів 4.1, 4.3, 4.7, 4.10 Порядку 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. При прийманні документів щодо виплати пенсії орган, що призначає пенсії, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, знімає копії з відповідних документів. Не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням. Надані документи та заява зберігаються в пенсійній справі.

Аналіз вказаних нормативних актів свідчить про те, що за результатами заяви та доданих до неї документів пенсійний орган повинен ухвалити рішення про призначення (перерахунок) чи про відмову у призначенні (перерахунку) раніше призначеної пенсії.

Водночас, як свідчать матеріали справи, УПФ рішення про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 не приймало. В свою чергу відповідь надана листом, що суперечить вимогам вище згаданих норм.

Суди під час розгляду справи на зазначене уваги не звернули.

Апеляційний суд порушення норм процесуального права, допущені судом першої інстанції, не виправив, тому попередні судові рішення підлягають скасуванню з підстав, передбачених частиною другою статті 227 КАС України (порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи), з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суд касаційної інстанції відповідно до частини першої статті 220 КАС України позбавлений права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

При новому розгляді судам необхідно врахувати положення вище згаданих нормативних актів та на підставі зібраних і досліджених доказів вирішити спір.

Керуючись статтями статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: