Справа № 522/19395/16-а
Суддя: Свячена Ю. Б.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/848/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» до КП «БТІ» Одеської міської ради, КУ «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради» про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до КП «БТІ» Одеської міської ради, КУ «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради», та просить визнати протиправними дії КП «БТІ» Одеської міської ради в частині проведення інвентаризаційних дій по виготовленню технічного паспорту на імя територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради на нежитлові приміщення першого поверху №101 по вул. Чорноморська, 2-А в м. Одесі; визнати протиправними дії КУ «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради» в частині замовлення технічного паспорту на імя територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради на нежитлові приміщення першого поверху №101 по вул. Чорноморська, 2-А в м. Одесі.

В обґрунтування позовних вимог ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» посилається на те, що відповідачі діяли не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі з порушеннями вимог Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, оскільки нежитлові приміщення першого поверху № 101, розміщені по вул. Чорноморська, 2-А, в м. Одесі, є власністю ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» і не мали правових підстав без дозволу власника або уповноваженої ним особи здійснювати будь-які дії щодо даного майна.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник КУ «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради» та представник КП «БТІ» Одеської міської ради в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що технічна інвентаризація нежитлового приміщення була проведена коштом комунальної установи, на підставі листа від 08.06.2016 року № 01-13/631-КУ, оформленого замовлення № 473267.72.16 від 08 червня 2016 року та господарського договору № 7 від 01 березня 2016 року. Надані послуги технічної інвентаризації прийнято замовником відповідно до акту від 08 червня 2016 року. Також зазначили, що Одеська міська рада набула право власності на нежитлові приміщення першого поверху № 101, розміщені по вул. Чорноморська, 2-А, в м. Одесі відповідно до Рішення Одеської міської ради «Про надання згоди щодо передачі з колективної власності до комунальної власності територіальної громади м. Одеси обєктів комунального призначення, інженерних мереж, будівель та споруд санаторіїв Закритого акціонерного товариства (ЗАТ) Укрпрофоздоровниця» № 926-ХХІІІ від 28.04.2000 року, Рішення «Про передачу будівель та споруд здравниць Закритого акціонерного товариства (ЗАТ) Укрпрофоздоровниця» № 460-ХХІІІ від 09.12.1999 року та Розпорядження Одеського міського голови «Про прийняття на баланс житлових підприємств Приморської, Суворовської, Київської районних адміністрацій зовнішніх інженерних мереж, житлових будинків, сімейних гуртожитків, будівель закритого акціонерного товариства (ЗАТ) «Укрпрофоздоровниця» № 243-01р від 31.03.2000 року.

В останнє судове засідання представник КП «БТІ» Одеської міської ради не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшли заперечення проти позовних вимог ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», в яких зазначено, що станом на дату проведення технічної інвентаризації пунктом 1.7 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України № 127 від 24.05.2001 року було визначено, що для проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна замовниками (а не власниками) укладаються договори. Додатком 6 до Інструкції затверджена форма технічного паспорту на громадський будинок, відповідно до якої на титульному аркуші технічного паспорту передбачено внесення інформації про замовника (а не про власника) технічної інвентаризації. У технічному паспорті від 26 липня 2016 року відображено, що замовником технічної інвентаризації є територіальна громада міста Одеси в особі Одеської міської ради, оскільки комунальна установа є її уповноваженим органом, що без довіреності представляє міську раду перед третіми особами з питань статутної компетенції.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи адміністративного позову, вважає позовні вимоги ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» обгрунтовнами та такими, що підлягають задоволенню, у звязку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що Федерація професійних спілок України та Фонд соціального страхування України є засновниками Акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця», зареєстрованого відповідно до Рішення Ленінського райвиконкому міста Києва № 971 від 23.12.1991 року. При створенні Федерація професійних спілок України внесла до статутного капіталу позивача майнові комплекси санаторно-курортних закладів, до яких, в тому числі, увійшов багатоквартирний житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, № 2-А.

У 1998 році АТ «Укрпрофоздоровниця» змінило своє найменування на ЗАТ «Укрпрофоздоровниця».

18 травня 2000 року Приморська райадміністрація Одеської міської ради видала ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» свідоцтво про право власності № 8 на багатоквартирний будинок, розміщений за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, № 2-А.

Листом КП «ОМБТІ та РОН» № 3888-81/123 від 24 травня 2006 року також підтверджується те, що багатоквартирний будинок, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, № 2 «А» зареєстрований за ЗАТ «Укрпрофоздоровниця».

В матеріалах справи також наявне рішення Вищого арбітражного суду України від 20 січня 1997 року у справі № 137/7 за позовом Фонду державного майна України до Федерації профспілок України, Фонду соціального страхування України та АТ «Укрпрофоздоровниця» про визнання недійсним установчих документів АТ «Укрпрофоздоровниця», яким встановлено, що установчий договір і статут АТ «Укрпрофоздоровниця» відповідають вимогам ст. ст. 1-4, 24-40 ЗУ «Про господарські товариства» та ЗУ «Про підприємництво»; позивач спирається на постанови Верховної Ради України від 10.04.1992 р. та від 04.02.1994 р., якими не визначено ні склад майна, ні громадських організацій, яких вони стосуються; зазначене майно з моменту його передачі профспілкам у встановленому порядку державою не вилучалося; право профспілок на володіння, користування і розпорядження майном відповідно до ст. ст. 28, 48, 49 ЗУ «Про власність» підтверджено; АТ «Укрпрофоздоровниця» створено законно, підстав для визнання установчого договору про його створення та статуту недійсним немає; посилання Фонду державного майна України на те, що він є органом управління майна АТ «Укрпрофоздоровниця» не ґрунтується на законі і суперечить фактичним обставинам справи та закону.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що з 18 травня 2000 року зареєстрованим у встановленому Законом порядку власником багатоквартирного будинку, розміщеного за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, № 2-А, є позивач ПрАТ «Укрпрофоздоровниця», який є правонаступником ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», на підставі свідоцтва про право власності № 8, виданого Приморською райадміністрацією Одеської міської ради.

Судом також встановлено, що у 2003 році ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» створило Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Лермонтовський», якому передало в користування багатоквартирний будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, № 2-А. В свою чергу, дочірнє підприємство створило Філію «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Чайка» якій передало частину нежитлових приміщень для розміщення в них дошкільного навчального закладу. 28 вересня 2011 року Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Лермонтовський» отримало від Управління освіти та науки Одеської обласної державної адміністрації ліцензію серії АВ № 586601 на здійснення господарської діяльності - надання освітніх послуг, повязаних з одержанням дошкільної освіти за напрямом виховання і навчання дітей дошкільного віку.

Матеріалами справи підтверджується, що листом від 08 червня 2016 року № 01-13/631-КУ представник КУ «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради» замовив проведення технічної інвентаризації нежитлового приміщення першого поверху № 101, орієнтовною площею 1000 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 2-А.

За результатами проведеної КУ «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради» первинної технічної інвентаризації було складено акт обстеження нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 2-А, та встановлено, що нежитлові приміщення орієнтовною площею 1000 кв.м. розташовані на першому поверсі пятиповерхового житлового будинку та в одноповерховій прибудові до даного житлового будинку. Вказані нежитлові приміщення використовуються під розміщення дитячого садка «Чайка», що відносяться до Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця». Домоволодіння за даною адресою було передано із колективної власності ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» до комунальної власності територіальної громади м. Одеси у відповідності до розпорядження міського голови від 31 березня 2000 року № 243-01р та актом приймання передачі від 30 березня 2000 року включаючи усі вбудовані та прибудовані приміщення.

26 липня 2016 року територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради було видано технічний паспорт, виготовлений на підставі паспорту від 03 лютого 1998 року.

Заперечуючи проти позовних вимог ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» представник відповідача - КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради в запереченнях посилався на те, що чинним законодавством України не визначено, що замовником технічної інвентаризації обовязково повинен бути власник відповідного майна.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача, оскільки вони суперечать законодавству, чинному на момент виникнення спірних правовідносин.

Так, Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, визначений порядок та методика проведення технічної інвентаризації збудованих (реконструйованих) будинків, допоміжних будівель та споруд з метою: визначення їх фактичної площі та обєму (щодо проектних); обстеження та оцінки технічного стану наявних обєктів; установлення вартості обєктів.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна № 127 від 24.05.2001 року технічна інвентаризація проводиться у випадках перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом обєктів, у тому числі після проведення реконструкції та капітального ремонту, перед проведенням державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, перед проведенням державної реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна, що утворився в результаті поділу, обєднання обєкта нерухомого майна або виділення частки з обєкта нерухомого майна, крім випадків, коли в результаті такого поділу, обєднання або виділення частки завершений будівництвом обєкт приймався в експлуатацію. В інших випадках технічна інвентаризація проводиться за бажанням замовника.

Згідно абз. 4 п. 3.1 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна № 127 від 24.05.2001 року роботи з інвентаризації всіх обєктів повинні здійснюватися на замовлення та за обовязковою участю замовника (замовників), у присутності якого (яких) проводиться обстеження, що фіксується в абрисі чи ескізі, з обовязковим підписанням ним (ними) цих документів. При проведенні технічної інвентаризації визначення вартості обєктів виконується за бажанням замовника.

Абзацом 16 п. 10 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна № 127 від 24.05.2001 року визначено, що інвентаризаційно-оцінювальні роботи виконуються в присутності власника та завершуються його підписом в абрисі та ескізі.

Таким чином, Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна № 127 від 24.05.2001 року передбачено, що відповідні роботи здійснюються за обовязковою участю власника, у присутності якого проводиться обстеження, що фіксується в абрисі чи ескізі, з обовязковим підписанням ним цих документів, що спростовує доводи відповідача - КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради в запереченнях про те, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством України не визначено, що замовником технічної інвентаризації обовязково повинен бути власник відповідного майна.

Крім того, в п. 3.1 Інструкції з проведення технічної інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населених пунктів, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 550 від 29.10.2012 року, зазначено, що замовником є власник обєкта благоустрою або уповноважена ним особа.

Тому, відповідачі діяли не в межах та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України, зокрема при здійсненні оспорюваних дій ними не було перевірено, хто є дійсним власним нежитлового приміщення першого поверху № 101, орієнтовною площею 1000 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 2-А, що призвело до порушення прав та інтересів позивача ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» та порушення вимог Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна № 127 від 24.05.2001 року та Інструкції з проведення технічної інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населених пунктів № 550 від 29.10.2012 року.

Щодо посилань представника відповідача КУ «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради» на те, що Одеська міська рада набула право власності на нежитлові приміщення першого поверху № 101, розміщені по вул. Чорноморська, 2-А, в м. Одесі відповідно до Рішення Одеської міської ради «Про надання згоди щодо передачі з колективної власності до комунальної власності територіальної громади м. Одеси обєктів комунального призначення, інженерних мереж, будівель та споруд санаторіїв Закритого акціонерного товариства (ЗАТ) Укрпрофоздоровниця» № 926-ХХІІІ від 28.04.2000 року, Рішення «Про передачу будівель та споруд здравниць Закритого акціонерного товариства (ЗАТ) Укрпрофоздоровниця» № 460-ХХІІІ від 09.12.1999 року та Розпорядження Одеського міського голови «Про прийняття на баланс житлових підприємств Приморської, Суворовської, Київської районних адміністрацій зовнішніх інженерних мереж, житлових будинків, сімейних гуртожитків, будівель закритого акціонерного товариства (ЗАТ) «Укрпрофоздоровниця» № 243-01р від 31.03.2000 року суд зазначає наступне.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що дійсно в 1999-2001 роках Одеська міська рада та ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» ініціювали передачу в цілому багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, № 2-А, до комунальної власності міста Одеси, однак фактичної передачі і переходу права власності від ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» до територіальної громади міста Одеси не відбулось, оскільки Управління майном Федерації професійних спілок України не надало відповідних погоджень умов договорів, які б регулювали питання передачі обєктів ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» до комунальної власності міста Одеси, в результаті чого жодного договору так і не було укладено.

Ст. 44 Цивільного кодексу УРСР (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що угоди між юридичними особами повинні укладатися в письмовій формі. Письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають.

В матеріалах справи відсутні докази укладення між Одеською міською радою чи її виконавчим органом та ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» угоди щодо передачі з власності позивача до комунальної власності міста Одеси вищезгаданого багатоквартирного будинку (в тому числі нежитлових приміщень першого поверху № 101), у звязку з чим суд приходить до висновку, що фактичного переходу права власності від ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» до територіальної громади міста Одеси не відбулось, а відтак законним власником багатоквартирного будинку, розміщеного по вул. Чорноморській, 2-а, у м. Одесі є ПрАТ «Укрпрофоздоровниця».

Крім того, надаючи правову оцінку рішенню ОМР № 926-ХХІІІ від 28.04.2000 року та розпорядженню Одеського міського голови № 243-01р від 31.03.2000 року, на які посилався представник відповідача - КУ «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради», суд приходить до наступного.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону; органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції (ч.ч. 1, 3 ст. 24 Закону).

Приймаючи рішення № 926-ХХІІІ від 28.04.2000 року Одеська міська рада та видаючи розпорядження № 243-01р від 31.03.2000 року Одеський міський голова посилалися на ОСОБА_1 України «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності» № 147/98-ВР від 03.03.1998 року, однак зазначений закон не регулював відносин, які склались в той час між Одеською міською радою та ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» та не наділяв орган місцевого самоврядування повноваженнями щодо приймання будь-якого майна з власності приватної юридичної особи.

Так, відповідно до преамбули та ст. 1 Закону України «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності» № 147/98-ВР від 03 березня 1998 року цей ОСОБА_1 визначає основні засади передачі обєктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також обєктів права комунальної власності у державну власність безоплатно або шляхом обміну. ОСОБА_1 регулює відносини, повязані з передачею обєктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також обєктів права комунальної власності у державну власність. Дія цього Закону поширюється на обєкти права державної та комунальної власності, у тому числі передані в безоплатне користування самоврядним установам і організаціям або в оренду.

Матеріалами справи підтверджується, що житловий будинок, розміщений за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, 2-А, ніколи не перебував у державній власності, у звязку з чим застосування до відносин, повязаних з його передачею з приватної до комунальної власності, положень Закону України «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності» є помилковим. Крім того, зазначений закон не наділяв органи місцевого самоврядування повноваженнями щодо приймання-передачі в комунальну власність належного юридичним особам на праві приватної власності майна без наявності їх згоди, оформленої у встановленому законом порядку, зокрема шляхом укладення відповідного правочину.

З огляду на вищевикладене, суд критично ставиться до посилань представника відповідача - КУ «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради» на те, що територіальна громада міста Одеси в особі Одеської міської ради набула право власності на нежитлові приміщення першого поверху № 101, розміщені по вул. Чорноморська, 2-А, в м. Одесі відповідно до Рішення Одеської міської ради № 926-ХХІІІ від 28.04.2000 року, Рішення № 460-ХХІІІ від 09.12.1999 року та Розпорядження Одеського міського голови № 243-01р від 31.03.2000 року, оскільки зазначені рішення та розпорядження були прийняті за відсутності у Одеської міської ради та у Одеського міського голови необхідних повноважень на розпорядження житловим будинком, розташованим за адресою: м. Одеса, Чорноморська, 2-А, який є власністю позивача.

Що стосується акта приймання передачі від 30 березня 2000 року, на який посилався представник відповідача - КУ «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради», то суд вважає, що вказаний акт приймання-передачі за своєю правовою природою є актом обстеження і ніяким чином не підтверджує перехід права власності на багатоквартирний будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, № 2 «А», або його частини від ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» до територіальної громади міста Одеси, оскільки він не містить всіх реквізитів, притаманних таким документам, зокрема складений без участі ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» та не підписаний позивачем та/або уповноваженим ним представником.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі субєкти права власності рівні перед законом.

Ст. 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч. 4 та 7 ст. 41 Конституції України встановлюють, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст. ст. 69, 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Ч. 1 ст. 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, встановлених частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» та вважає протиправними дії КП «БТІ» Одеської міської ради в частині проведення інвентаризаційних дій по виготовленню технічного паспорту на імя територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради на нежитлові приміщення першого поверху №101 по вул. Чорноморська, 2-А в м. Одесі, та дії КУ «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради» в частині замовлення технічного паспорту на імя територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради на нежитлові приміщення першого поверху №101 по вул. Чорноморська, 2-А в м. Одесі.

Керуючись ст. ст. 13, 19, 41 Конституції України, Ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, Інструкцією з проведення технічної інвентаризації та паспортизації обєктів благоустрою населених пунктів, затвердженою Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 550 від 29.10.2012 року, ст. ст. 2, 8, 9, 10, 11, 17, 18, 49, 51, 70, 71, 128, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» до КП «БТІ» Одеської міської ради, КУ «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради» про визнання дій протиправними, - задовольнити.

Визнати протиправними дії КП «БТІ» Одеської міської ради в частині проведення інвентаризаційних дій по виготовленню технічного паспорту на імя територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради на нежитлові приміщення першого поверху №101 по вул. Чорноморська, 2-А в м. Одесі.

Визнати протиправними дії КУ «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради» в частині замовлення технічного паспорту на імя територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради на нежитлові приміщення першого поверху №101 по вул. Чорноморська, 2-А в м. Одесі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Приморський районний суд м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Свячена Ю.Б.