Справа № 826/794/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 березня 2017 року № 826/794/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом Херсонської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 55420,00 грн,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Херсонська ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 55420,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача перед бюджетом виникла заборгованість по орендній платі з фізичних осіб внаслідок несплати в установлений законодавством строк узгоджених грошових зобов'язань.

Від відповідача надійшли заперечення проти позову, з яких вбачається про те, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі з огляду на те, що позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між Голопристанською районною державною адміністрацією в особі голови Морева О.О., та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 20.08.12 р., яким надано в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 499,8928 га.

Відповідно до нормативно грошової оцінки земельної ділянки, відсоткової ставки та індексу інфляції зазначеної в договорі позивачем нараховано орендну плату за землю.

Позивачем сформовано податкові повідомлення - рішення №8946-15 від 23.06.14 р. №37-17 від14.05.15 від 14.05.15 р., якими визначено податкове зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб.

Вказані податкові повідомлення-рішення направлені відповідачу засобами поштового зв'язку про що свідчить в матеріалах справи поштові чеки щодо направлення поштової кореспонденції.

Також судом встановлено, що позивачем враховуючи вимоги статті 59 Податкового кодексу України, виставлено податкову вимогу від 09.11.15 року № 85-23 на суму 55420,00 грн.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.п. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Так, згідно з п. 288.1 ст. 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Відповідно до п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Згідно п. 287.5 ст. 287 Податкового кодексу України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Як підтверджується матеріалами справи, податкові повідомлення-рішення №8946-15 від 23.06.14 р. №37-17 від14.05.15 від 14.05.15 р. надсилались позивачем засобами поштового зв'язку.

Відповідно до п.31.1 ст.31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

В силу вимог п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.

Враховуючи, що сума податкових зобов'язань не була сплачена своєчасно в повному обсязі у строк, визначений податковим законодавством, вона набула статусу податкового боргу.

При цьому, належних доказів оскарження податкових повідомлень-рішень відповідачем суду не надано.

Твердження відповідача про те, що у позивача закінчився шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Статтею 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п.59.5 цієї статті, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання зазначеної норми позивачем винесено податкову вимогу від 09.11.2015 р.№ 85-23 та в межах 1095 дневного строку.

Станом на час розгляду справи відповідачем доказів про сплату податкових зобов'язань не надано, як і не надано доказів щодо оскарження податкової вимоги.

Згідно з п.п. 20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Статтею 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи те, що сума податкового зобов'язання відповідача узгоджена та у встановлені законом строки ним не сплачена, доказів погашення зазначеного боргу не надано, суд вважає, що подані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для прийняття рішення по справі в порядку скороченого провадження про задоволення адміністративного позову.

Виходячи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Згідно ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 9, 71, 94, 159, 163, 183-2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Херсонської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 податковий борг по орендній платі з фізичних осіб в сумі 55420,00 грн. (отримувач:ГУ ДКСУ в Херсонській області, код отримувача 37953845, МФО 852010, р/р 143).

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов