Справа № 808/1684/16
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2017 рокусправа № 808/1684/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області
на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30.08.2016р. у справі №808/1684/16
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Скарабей-7»
до: про:Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області визнання незаконним протоколу та припису, скасування постанови
ВСТАНОВИВ:

27.05.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Скарабей-7» (далі ТОВ «Скарабей-7») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про визнання незаконними протоколу та припису, визнання незаконною та скасування постанови / а.с. 4-8/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.06.2016р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №808/1684/16 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 2 /.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що 10.06.2008р. ним було укладено угоду з Запорізькою міською радою про надання права здійснення підприємницької діяльності на території міського пляжу,відповідно до рішення Запорізької міської ради позивач обладнав пляж літніми майданчиками торгівельного призначення, малими архітектурними формами, пляжним інвентарем для відпочинку жителів міста, підприємством було погоджено ситуаційну схему розміщення комплексу літній майданчик, укладено угоду про оренду торгової точки, отримано позитивний висновок щодо розміщення літнього майданчику, погоджено асортимент та отримано позитивний висновок СЕС, відповідним рішенням №41 від 24.09.20009р. позивачем отримано дозвіл на розміщення літнього майданчику без відведення земельної ділянки, у 2011р. позивач звернувся до Запорізької міської ради з заявою про надання згоди про розташування тимчасової споруди з метою отримання паспорту привязки тимчасової споруди , але позивача повідомили про неможливість отримання такої документації у звязку з відсутністю нормативного акту, який регулює такі відносини. 29.03.2016р. головним інспектором будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області складено протокол про порушення у сфері містобудування у якому встановлено, що інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано подану замовником будівництва ТОВ «Скарабей-7» декларацію від 11.08.2014р. про готовність обєкта до експлуатації на обєкт «Реконструкція будівель кафе за адресою : м. Запоріжжя, вул.. Нижньодніпровська буд. 2-з» і у ході перевірки якої було встановлено, що документи які зазначені у цій декларації відсутні та виявлені ознаки внесення до декларації недостовірних відомостей, також було виписано припис №14 від 29.04.2016р., 13.05.2016р. відповідачем було винесено постанову №17/1008-22.1/1328 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудування, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого абз. 4 п. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 130500 грн. Позивач вважає припис №14, протокол про адміністративне правопорушення від 29.04.2016р. та постанову №17/1008-22.1/1328 від 13.05.2016р. необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивач не є замовником будівництва, підприємство не укладало жодних договорів підряду щодо реконструкції будівель кафе за адресою м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська буд. 2-з, і не виконувало самостійно ніяких будівельних робіт, а тому не є субєктом містобудування у розумінні Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а тому не може бути притягнуто до відповідальності за порушення у сфері містобудування, обєкти які розташовані на території щодо якої позивачу надано право на здійснення підприємницької діяльності є тимчасовими спорудами, і операції щодо їх встановлення, реконструкції, ремонту або демонтажу не потребують отримання будь-яких дозвільних документів окрім паспорту привязки. З огляду на зазначене позивач просив суд визнати незаконними складені відповідачем 29.04.2016р. протокол про порушення у сфері містобудівної діяльності та припис №14, а також визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування №17/1008-22.1/1328 від 13.05.2016р..

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.08.2016р. у справі №808/1684/16 адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано припис №14 від 29.04.2016 р., складений головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області ОСОБА_1; визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування №17/1008-22.1/1328 від 13.05.2016 р.; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (суддя Стрельнікова Н.В.) / а.с. 179-181/.

Відповідач, не погодившись з постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.08.2016р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 100-102/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було зясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 30.08.2016р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Представники позивача та відповідача у судове засідання не зявились. Позивач та відповідач про день, годину та місце розгляду даної справи апеляційним судом повідомлені /а.с. 205-207/.

Перевіривши у судовому засіданні доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.02.2016р. за №335/627/16-к 1кс/335/519/2016 посадовою особою відповідача, із залученням прокурора Запорізької місцевої прокуратури, у присутності директора ТОВ «Скарабей-7» проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ «Скарабей-7», про що складено акт перевірки від 26.04.2016 /а.с. 108/.

З наданої суду ксерокопії вищезазначеного акту / а.с. 108-111/ вбачається, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано подану замовником будівництва - ТОВ «Скарабей-7» декларацію від 11.08.2014р. за №ЗП 20 про готовність обєкта до експлуатації на обєкт «Реконструкція будівель кафе за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, буд. 2-з» / а.с. 82-87/, під час перевірки було виявлено, що документи, які зазначені в декларації про готовність обєкту до експлуатації відсутні, а саме договори на розроблення проектної документації та здійснення авторського нагляду, на здійснення технічного нагляду, підряду, відповідні накази про призначення відповідальних осіб проектувальника, авторського та технічного нагляду, про призначення виконробу, наказ про затвердження проектної документації; дозвіл на початок виконання будівельних робіт від 22.05.2008р. №449/з; технічний паспорт обєкту. Виїздом на місце було зафіксовано існування будівлі кафе «Г» образної конфігурації в плані розміром приблизно 17,5х11 м з деревяних конструкцій без фундаменту.

Крім цього акт містить посилання на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.02.2016р. за №335/627/16-к 1кс/335/519/2016, якою призначено проведення позапланової перевірки, а також зазначені факти, які викладені в ухвалі суду, а саме в частині того, що в ході вивчення вищезазначеної декларації від 11.08.2014р. за №ЗП 20 про готовність обєкта до експлуатації органом досудового розслідування встановлені ознаки внесення до неї недостовірних даних: - п. 3 Декларації про здійснення технічного нагляду на обєкті ФОП ОСОБА_2, оскільки допитаний ОСОБА_2 показав, що не здійснював технічний нагляд на вказаному обєкті; - п.4 та п. 6 Декларації зазначено інформацію про генерального підрядника ТОВ «Тандем 2005 К Плюс» та про відповідального за виконання робіт інженера-будівельника ТОВ «Тандем 2005 К Плюс» ОСОБА_3, який під час допиту у якості свідка показав, що його підприємство не виконувало ніяких будівельних робіт по реконструкції будівель зазначеного кафе, а працівники товариства не призначалися відповідальними за проведення робіт на вказаному обєкті; - п. 7 Декларації внесено недостовірні відомості про те, що генеральним проектувальником є ПП «Гарантпроект»; - п. 8 Декларації внесено відомості про те, що головним архітектором проекту та особою, яка здійснює авторський нагляд є головний інженер проекту ПП «Гарантпроект» ОСОБА_4, яка під час допиту у якості свідка показала, що її підприємство не займалося розробкою проектної документації по реконструкції будівель зазначеного кафе, а також що вона здійснювала авторський нагляд на вказаному обєкті; -п. 9 Декларації зазначено, що експертиза обєкту не здійснюється відповідно до п. 3 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», не підлягають обовязковій експертизі проекти будівництва І-ІІІ категорії, але за інформацією Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради земельна ділянка з зазначеною адресою має наступні обмеження містобудівного характеру: прибрежно-захисна смуга р. Дніпро, межі зон охоронюваного ландшафту, підтоплення, акустичний дискомфорт від автомагістралі, таким чином, проектна документація на будівництво обєктів І-ІІІ категорії складності, що споруджуються на територіях із складними інженерно-геологічними умовами підлягають обовязковій експертизі щодо їх міцності, надійності та довговічності відповідно до Постанови КМУ №560 від 11.05.2011р.; - п. 11-1 Декларації внесені недостовірні відомості про те, що обєкт будівництва не потребує отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою на підставі п.4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки за інформацією ОСОБА_5 інвентаризаційна справа на обєкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, 2-з не заводилась, а за інформацією Реєстраційної служби ЗМУЮ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно обєкта реконструкції відомості відсутні.

З огляду на вищенаведені обставини, які були встановлені у ході перевірки, відповідачем було зроблено висновок про наведення недостовірних даних у декларації про готовність обєкта до експлуатації від 11.08.2014р. за №ЗП 20, що у свою чергу є порушенням ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 16 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011р., у звязку з чим за результатами перевірки відповідачем 29.04.2016р. щодо позивача, який подав таку декларацію, було складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідальність за які передбачена абз. 4,п. 6, ч.2 ст.2 Закону України «про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» / а.с. 104-107/ та припис №14 по усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, у якому з метою усунення виявлених порушень від позивача вимагається не експлуатувати обєкт з 29.04.2016р. до прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. / а.с.95-98/

Постановою відповідача №17/1008-22.1/1328 від 13.05.2016 р., за результатами розгляду вищезазначеного протоколу про порушення у сфері містобудівної діяльності від 29.04.2016р., позивача визнано винним у вчиненні правопорушення ,яке передбаченого абз. 4 п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 130500,00 грн. / а.с. 112-114/.

Так абз. 4 п.6 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (далі Закон) передбачено, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації:

- об'єктів I категорії складності - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат;

- об'єктів II категорії складності - у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат;

- об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат;

- об'єктів IV категорії складності - у розмірі трьохсот сімдесяти мінімальних заробітних плат;

- об'єктів V категорії складності - у розмірі дев'ятисот мінімальних заробітних плат.

Отже аналіз вищенаведеної норми чинного законодавства дає можливість зробити висновок про те, що суб'єктом зазначеного правопорушення може бути лише суб'єкт містобудування, який є замовником будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або той, що виконує функції замовника і підрядника одночасно.

З наданої суду ксерокопії вироку Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11.05.2016р. у кримінальній справі №335/4939/16-к за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України / а.с. 49-50/ вбачається, що під час розгляду даної справи судом встановлено, що встановлено, що 04.08.2014р. ОСОБА_6, будучи директором ТОВ «Скарабей-7», з метою уникнення проблем при перевірці контролюючими органами вказаної споруди, перебуваючи у себе вдома склав завідомо неправдивий документ декларацію про готовність обєкта до експлуатації «Реконструкція будівель кафе за адресою: 69001, м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, 2-3», який містить інформацію, яка не відповідає дійсності, після складання декларації про готовність обєкта до експлуатації вона була подана директором ТОВ «Скарабей-7» 05.08.2014р. до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Запорізькій області, де була зареєстрована 11.08.2014р. за №ЗП 20, суд кваліфікував такі дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 366 КК України, як складання завідомо неправдивих офіційних документів, затвердив угоду про визнання винуватості від 27.04.2016р., ОСОБА_6ОЛ. визнав винним у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України .

З акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення від 29.04.2016р. вбачається, що з виїздом на місце було зафіксовано існування будівлі кафе «Г» образної конфігурації в плані розміром приблизно 17,5х11 м, з деревяних конструкцій без фундаменту, зовнішнє оздоблення деревяні дошки змонтовані «внахлест», покрівля метало черепиця / а.с. 104-107,108-111/, що з урахуванням положень ст.. 28,39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дає можливість зробити висновок про те, що такий обєкт підпадає під визначення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності , для розміщення якої необхідний лише паспорт привязки.

Під час розгляду даної адміністративної справи позивачем заперечувався факт здійснення ним самостійно або за його замовленням іншими особами за адресою 69001, м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, 2-3, обєкта ІІІ категорії складності, а відповідачем, який у спірних відносинах виступає у якості субєкта владних повноважень, під час розгляду даної адміністративної справи в порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України не було надано суду належним доказів подання позивачем та реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності, які не було надано відповідачем і інших доказів, які б свідчили про те, що позивач є замовником будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або тим, що виконує функції замовника і підрядника одночасно, при цьому зазначення позивача у якості замовника у декларації про готовність обєкта до експлуатації, яка зареєстрована 11.08.2014р. за №ЗП 20 / а.с. 82/ не може бути прийнято судом до уваги, з огляду на те, що така декларація з урахуванням вироку Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11.05.2016р. у кримінальній справі №335/4939/16-к за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України / а.с. 49-50/ є завідомо неправдивою.

Отже з огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що ТОВ «Скарабей-7» не міг бути субєктом правопорушення відповідальність за вчинення кого передбачена абз.4 п.6 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», оскільки він не є замовником будівництва обєкту та не виконував функцій замовника та підрядника одночасно, а сам обєкт є тимчасовою спорудою, облаштування якої не потребує відповідно до вимог чинного законодавства подання декларації про готовність обєкту до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю .

Приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом у судовому засіданні, та враховуючи наведені норми чинного законодавства, яке регулює відносини, що виникли між сторонами у даній справі, колегія суддів вважає, відповідач у справі, який у спірних правовідносинах виступає у якості субєкта владних повноважень під час прийняття припису №14 від 29.04.2016р. та постанови №17/1008-22.1/1328 від 13.05.2016 р. діяв не у спосіб, який визначено чинним законодавством України, тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача та визнав протиправними і скасував припис №14 від 29.04.2016р. та постанову №17/1008-22.1/1328 від 13.05.2016р., задовольнив у цій частині позовні вимоги, та відмовив у задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконним протоколу про порушення у сфері містобудування від 29.04.2016р. , оскільки сам протокол не є рішенням субєкта владних повноважень і сам по собі не створює будь-яких негативних наслідків для позивача, а є лише документом, який фіксує ті чи інші обставини які були виявлені в ході перевірки, та є способом фіксації правопорушення, яке виявлено певним контролюючим органом.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив обґрунтоване рішення про часткове задоволення заявлених позивачем у справі позовних вимог, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення постанову суду першої інстанції від 30.08.2016р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30.08.2016р. у справі №808/1684/16 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.. 212 КАС України.

Повний текст виготовлено 03.04.2017р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко