Справа № 822/2588/16
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2588/16

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

27 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М.

секретар судового засідання: Ременяк С.Я.,

за участю:

позивача (апелянта): ОСОБА_2

представника відповідача: Ліщишина О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання незаконним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ ГУНП в Хмельницькій області № 1372 від 08.12.2016 про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_2.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2017 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

20 березня 2017 року до суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх.№ 4809/17) від відповідача.

27 березня 2017 року до Вінницького апеляцйного адміністративного суду надійшли додаткові докази по справі (вх.№ 5267/17) від відповідача.

Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надавши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, зважаючи на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач - ОСОБА_2 проходить службу в Національній поліції України на посаді слідчого ВРЗ у СГД СВ Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

08 грудня 2016 року начальником ГУНП в Хмельницькій області видано наказ № 1372 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області", яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани із зменшенням виплати премії за грудень 2016 року на 10% від розрахункового відсотку премії за відповідною посадою.

Підставою для видання оскаржуваного наказу про притягнення до дисциплінарної відповіальності позивача слугували матеріали службового розслідування, якими встановлено неналежним виконанням ОСОБА_2 службової дисципліни, яке полягало у порушенні п.п. 5.3.1, 5.3.2, 5.3.3 розділу 5 Положення про організацію досудового розслідування, затвердженого наказом МВС України від 09.08.2012 року № 686, вимог статтей 2, 28, 40 КПК України в частині не проведення повного, всебічного, неупередженого досудового розслідування, порушення розумних строків та не повідомлення прокурора про виконання письмових вказівок наданих в порядку статті 36 КПК України при розслідуванні кримінальних проваджень.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при прийняті наказу № 1372 від 08.12.2016 повністю та правомірно врахував обставини, встановлені службовим розслідуванням, ставлення позивача до виконання службових обов'язків та виконання ним службової дисципліни, у зв'язку із чим прийняв правомірне рішення.

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Положеннями п.п. 1, 3, 4 ст. 59 Закону № 580-VIII встановлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону № 580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами п. 9 Розділу II Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" № 901-VIII від 23.12.2015 до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Згідно з ч. 1 ст. 1, ч.ч. 1, 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Як слідує з матеріалів справи, 16.11.2016 відповідач отримав письмове повідомлення від прокуратури Хмельницької області від 15.11.2016 №04/2/2-4211вих.16 щодо порушень норм процесуального законодавства допущених слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області під час досудового розслідування ряду кримінальних проваджень.

У зв'язку з отриманням вказаного повідомлення від прокуратури Хмельницької області та враховуючи положення ст. 14 Дисциплінарного статуту та п. 2.6. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 230 від 12.03.2013 (далі - Інструкція № 230), відповідачем видано наказ № Н-236 від 25.11.2016 "Про призначення службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов'язків та порушення вимог кримінального процесуального законодавства" відносно ОСОБА_2.

Згідно з п. 1 даного наказу проведення службового розслідування доручено слідчому ОМВ СУ ГУНП в Хмельницькій області капітану поліції Тарасовій О.В.

Слідчим ОМВ СУ ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції Тарасовою О.В. проведено службове розслідування, за результатами якого складено висновок від 02.12.2016 щодо порушення слідчим ВРЗ в СГД СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_2 вимог ст. 2, 28 та 40 КПК в частині не проведення повного, всебічного, неупередженого досудового розслідування, порушення розумних строків та неповідомлення прокурора про виконання письмових вказівок при розслідуванні кримінальних проваджень № 0000370, №000109 та №0000505.

Розглядаючи доводи апелянта стосовно порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування, колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до п. 2.2.14. Інструкції № 230 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі порушення особою рядового і начальницького складу норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування.

За приписами п.п. 5.2, 5.3 Інструкції № 230 початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення, завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування.

Водночас, положеннями п. 6.3.2 Інструкції №230 встановлено право особи рядового або начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування.

Крім того, згідно абз. 2 п. 6.3.6 Інструкції №230 забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи рядового або начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення.

Як вбачається з матеріалів справи, зі змістом наказу № Н-236 від 25.11.2016 позивач ознайомився 29.11.2016, що підтверджується його підписом (а.с. 50).

Зі змісту висновку за результатами службового розслідування, який затверджений т.в.о. начальника ГУНП в Хмельницькій області 05.12.2016, слідує, що останній ґрунтується на поясненнях ОСОБА_2 від 25.11.2016 та 30.11.2016.

Колегія суддів критично ставиться до дій відповідача щодо врахування пояснення позивача від 25.11.2016 на ім'я т.в.о. заступника начальника Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області підполковника поліції Алексєєва О.Д., оскільки дане пояснення надано ОСОБА_2 до дати ознайомлення з наказом про проведення службового розслідування, а також не на ім'я особи, яка проводила службове розслідування, що, на переконання суду, виключає можливість його надання саме з приводу обставин, які досліджувались в межах службового розслідування.

Так само не приймаються апеляційним судом до уваги пояснення від 30.11.2016, як доказ реалізації позивачем права, передбаченого п. 6.3.2 Інструкції №230, враховуючи, що зазначене пояснення адресовано знову ж таки на ім'я т.в.о. заступника начальника Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області підполковника поліції Алексєєва О.Д., участь якого у проведенні даного службового розслідування не підтверджена належними доказами.

Крім того, зазначені вище пояснення позивача не містять у собі відомостей щодо не проведення останнім повного, всебічного, неупередженого досудового розслідування та порушення ним розумних строків при розслідуванні кримінальних проваджень № 0000370, №000109 та №0000505, в той час як зазначені обставини також підлягали до з'ясування в ході службового розслідування.

Колегія суддів зазначає, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов'язаного зі здійсненням службової діяльності слугують порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 в справі № 21-303а14 та від 21.05.2013 в справі № 21-403а12.

Зважаючи на вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем допущено порушенням вимог Інструкції № 230 щодо недотримання належної процедури проведення службового розслідування, чим фактично позбавлено позивача права на участь в проведенні службового розслідування, а відтак висновки за його результатами, на думку суду, не є об'єктивними.

Щодо доводів апелянта про не встановлення відповідачем перебування кримінальних проваджень № 0000370, №000109 та №0000505 у провадженні слідчого Монастирського В.А., судова колегія зважає на такі обставини справи.

У висновку службового розслідування відсутні відомості щодо з'ясування відповідачем дати закріплення наведених вище кримінальних проваджень за позивачем та перебування останніх у провадженні слідчого Монастирського В.А. на час отримання вказівок процесуального прокурора, які, на переконання суду, є першочерговими обставинами, що мали бути з'ясовані для повного та всебічного розслідування.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відповідно до листа прокуратури Хмельницької області від 15.11.2016, прокуратурою вказувалось на неналежну організацію та неефективність розслідування ряду кримінальних проваджень, в тому числі кримінальних провадженнь № 0000403 та № 0006067, про які зазначено у вступній частині висновку службового розслідування (а.с. 44), в той час як в описовій частині не міститься інформація про з'ясування обставин стосовно зазначених проваджень, що безперечно вказує на неповноту проведення такого розслідування.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією апелянта, що відповідачем під час проведення службового розслідування не встановлено усіх обставин, що мали значення при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної віповідальності, у зв'язку із чим наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатніх доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, в той час як доводи апеляційної скарги позивача щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права знайшли своє підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду вказані обставини справи, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про задоволення позову, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання незаконним та скасування наказу скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання незаконним та скасування наказу задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ № 1372 від 08.12.2016 про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого ВРЗ у СГД СВ Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_2.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 квітня 2017 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.