Справа № 219/11688/16-а
Суддя: Чопик О. П.
Дата ухвалення: 2017-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/219/27/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 лютого 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючої судді Чопик О.П.,

при секретарі Чубикало О.А.,

з участю: представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмуті Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій, посилаючись на те, що він є пенсіонером, перебуває на обліку у відповідача та до січня 2016 року включно отримував пенсію за віком шляхом зарахування коштів на банківський рахунок. Зазначив, що у листом від 25 жовтня 2016 року йому повідомлено про призупинення виплати пенсії у звязку з необхідністю підтвердження місця проживання та про те, що у поновленні виплати відмовлено через непідтвердження місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Вважає дії відповідача щодо припинення йому виплати пенсії з лютого 2016 року такими, що порушують його конституційні права, Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Просить суд визнати протиправними дії Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати йому пенсії з 1 лютого 2016 року; зобовязати Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату призначеної йому пенсії з 1 лютого 2016 року.

Позивач у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить позов задовольнити (а.с.47).

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, надавши пояснення про те, що позивач перебуває на обліку в Бахмутському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як такий, електронна пенсійна справа якого взята на облік 13 березня 2015 року, та якому було виплачено пенсію за період з 9 лютого 2015 року по 30 квітня 2015 року. Ствердила, що після цього щомісяця пенсія позивачеві виплачувалась 10 числа кожного місяця до січня 2016 року включно. Зазначила, що виплата пенсії була призупинена з 1 лютого 2016 року у звязку з непредставленням необхідних документів з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №509. Звернула увагу на те, що 22 червня 2016 року позивач звернувся до Управління із заявою про поновлення виплати пенсії, однак згідно з протоколом комісії Бахмутської міської ради від 2 серпня 2016 року №5 місце проживання його не підтвердилось, тому в поновленні виплати пенсії відмовлено. Також зауважила, що додаткові вимоги для внутрішньо переміщених осіб передбачені для підтвердження того, що особа жива, оскільки існують численні факти нарахування пенсії померлим. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Бахмутському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, попередня назва установи - Артемівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області та управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську та Артемівському районі Донецької області, як особа, як отримувач пенсії.

Так, ОСОБА_2, будучи особою, переміщеною з тимчасово окупованої території, звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську та Артемівському районі Донецької області зі заявою про призначення пенсії (а.с.29). Розпорядженням від 13 березня 2015 року №1089 року електронна пенсійна справа взята на облік та позивачеві виплачено пенсію за період з 9 лютого 2015 року по 30 квітня 2015 року в розмірі 3 967,80 грн. (а.с.28). У подальшому пенсія виплачувалась щомісяця 10 числа в період до 31 січня 2016 року.

У судовому засіданні встановлено, що з 1 лютого 2016 року нарахування та виплату позивачеві пенсії припинено.

Суд звертає увагу на те, що статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

У відповідності до ч.3 цієї виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відтак, припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених статтею 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Вказівка у листі, адресованому адвокатові, який діяв в інтересах ОСОБА_2, від 25 жовтня 2016 року №9947/02 (а.с.10) на призупинення виплати пенсії не може свідчити про те, що виплата пенсії не припинялась, оскільки в частині здійснення пенсійних виплат Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не оперує поняттям «призупинення».

Установлено, що, не зважаючи на фактичне припинення нарахування та виплати пенсії, рішення територіальним органом Пенсійного фонду щодо припинення виплати ОСОБА_2 пенсії не приймалося. Водночас, 22 червня 2016 року ОСОБА_2 звернувся зі заявою про поновлення пенсії (а.с.10).

Згідно зі Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 року прийнято постанову «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» № 595. Цією постановою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок).

Пунктом 8 Тимчасового порядку встановлено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Як ствердила представник відповідача, з метою забезпечення контролю за дотриманням норм законодавства при взятті на облік та виплаті пенсій внутрішньо переміщеним особам з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» змін до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2015 року № 79, які набрали чинності 18 березня 2015 року, призначення та поновлення пенсій особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, здійснюється тільки після обміну інформацією з Єдиною інформаційною базою даних про взятих на облік осіб, між органами соціального захисту населення та управліннями Пенсійного фонду.

Відповідно до листа начальника Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради від 5 січня 2017 року №04 вх. 01-3937-1 ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні як переміщена особа у звязку з проведенням антитерористичної операції відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» за адресою: м.Бахмут, вул.Перша Залізнична, 17 (на обліку з 21 жовтня 2016 року) (а.с.45).

Зазначене підтверджується представленою позивачем довідкою від 21 жовтня 2016 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с.15). Місцем проживання особи вказано м.Бахмут, вул.Перша Залізнична, 17.

Крім того, з 3 березня 2015 року позивач перебував на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, за адресою: м.Артемівськ, вул.Артема, 47/23, про що свідчить відповідна довідка від 3 березня 2015 року № (а.с.14).

Протоколом засідання комісії Бахмутської міської ради з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, які мешкають на території Бахмутської міської ради від 2 серпня 2016 року №18 (а.с.56-57), зокрема, запропоновано відмовити у призначення (поновленні) та припинити соціальні виплати особам, вказаним у Додатку №2, у звязку з підтвердженням недостовірності зазначеної у їхніх заявах інформації про фактичне місце проживання/перебування і їх відсутністю за фактичним місцем проживання/перебування. У Додатку №2, під номером 346 значиться ОСОБА_2, місце проживання якого за адресою: м.Бахмут, вул.Артема, 47/23, не підтвердилось (а.с.58-59).

Саме на вказаний протокол, складений через півтора місяця після подання ОСОБА_2 заяви про поновлення пенсії (22 червня 2016 року) та через шість місяців після припинення виплати пенсії, посилається представник відповідача як на підтвердження підставності припинення виплати позивачеві пенсії.

Водночас суд зауважує, що згідно з п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. При цьому повноваженнями приймати закони наділена лише Верховна Рада України (ст.91 Конституції України). Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ч.2 ст.8 Конституції України).

Конституційне поняття «закон України» не підлягає розширеному тлумаченню, це нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Водночас, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено законами.

Припинення виплати пенсії на підставі положень постанов Кабінету Міністрів України без вирішення цього питання шляхом прийняття відповідного рішення територіальними органами Пенсійного фонду не сумісне з дотриманням вимог чинного Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Особливу увагу слід звернути на те, що у преамбулі до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відтак, припиняючи нарахування та виплату позивачеві пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є обєктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (справа Європейського суду з прав людини «Мюллер проти Австрії», 1975 рік) та повязане з правом мирно володіти своїм майном.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо припинення виплати ОСОБА_2 пенсії з 1 лютого 2016 року та зобовязання відповідача поновити виплату ОСОБА_2 призначену йому пенсію з 1 лютого 2016 року є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд з метою повного захисту прав та інтересів позивача вважає за можливе вийти за межі позовних вимог шляхом зобовязання відповідача не лише поновити виплату ОСОБА_2 призначеної пенсії, а й нарахувати таку, оскільки субєктом владних повноважень не доведено нарахування пенсії ОСОБА_2 за період з лютого 2016 року.

Керуючись ст.ст. 2, 7-12, 71, 86, 160, 161, 162, 167, 256, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року з наступними змінами, суд

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_2 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій задовольнити.

Визнати незаконними дії Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_2 пенсії з 1 лютого 2016 року.

Зобовязати Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату ОСОБА_2 призначеної йому пенсії з 1 лютого 2016 року.

Звернути постанову в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова складена в повному обсязі 6 лютого 2017 року.

Головуюча О.П. Чопик