Справа № 361/7521/2016-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/7521/2016-а Головуючий у 1-й інстанції: Василишин В.О. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

28 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено, визнано протиправними дії Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду Київської області щодо відмови у нарахуванні й не виплаті ОСОБА_2 грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення відповідно до п.7-1 р.ХІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зобов'язано Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, передбаченого п.«ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди її роботи: - із 06 липня 1983 року по 07 серпня 1986 року на посаді актриси у Харківському державному театрі ляльок ім.Н.К.Крупської; - із 27 серпня 1986 року по 11 травня 1987 року на посаді ІІ категорії у Актюбинському обласному театрі ляльок міністерства культури Казахської РСР; - із 18 травня 1987 року по 30 вересня 1992 року на посаді актриси вищої категорії Івано-Франківського обласного театру ляльок; - із 21 січня 1993 року по 20 жовтня 1997 року на посаді актриси вищої категорії (із 03 грудня 1996 року - майстер сцени) Івано-Франківського обласного театру ляльок, зобов'язано Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити й виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій на день призначення відповідно до п.7-1 р.ХІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що прийнявши рішення про відмову у виплаті позивачу грошової допомоги в розмірі 10 мінімальних пенсій на день призначення пенсії Управління діяло відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки така професія, як актор театру ляльок, в переліку посад, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12 жовтня 1992 року, не передбачена.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером та отримує пенсію за віком, згідно пенсійного посвідчення НОМЕР_1, виданого 26 жовтня 2016 року Пенсійним фондом України.

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача вбачається, що ОСОБА_2 у період з 25 липня 1979 року по 01 липня 1983 року навчалася та закінчила акторський ляльковий факультет Харківського інституту мистецтв; у період з 06 липня 1983 року по 07 серпня 1986 року працювала на посаді актриси в Харківському державному театрі ляльок ім.Н.К.Крупської; у період з 27 серпня 1986 року по 11 травня 1987 року на посаді актриси II категорії в Актюбинському обласному театрі ляльок міністерства культури Казахської PCP; 18 травня 1987 року ОСОБА_2 прийнято на посаду актриси 2 категорії Івано-Франківського обласного театру ляльок та 30 вересня 1992 року звільнено з посади актриси вищої категорії вказаного театру; у період з 21 січня 1993 року по 20 жовтня 1997 року позивач працювала на посаді актриси вищої категорії (з 03 грудня 1996 року встановлено категорію майстер сцени) Івано-Франківського обласного театру ляльок.

За наслідком звернення ОСОБА_2 до відповідача з приводу роз'яснення причин відмови у виплаті їй грошової допомоги, передбаченої п.7-1 р.ХІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», листом Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 28 листопада 2016 року №671/Ц-01 позивача повідомлено, що до її спеціального стажу роботи при призначенні пенсії можливо врахувати період роботи з 13 січня 1998 року по 30 червня 2016 року, що складає 18 років 5 місяців 18 днів.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що позивач має право на грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій на день призначення відповідно до п.7-1 р.ХІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при цьому відмова відповідача у її виплаті є протиправною.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, Законом України «Про пенсійне забезпечення», який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.7-1 р.ХІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст.26 вищезазначеного Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Таким чином, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, набула права на пенсію за віком після досягнення 57 років 6 місяців.

Відповідно до п.«ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів при стажі творчої діяльності від 20 до 35 років за переліком та у порядку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, але не раніше досягнення 55 років.

В силу вимог п.2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджденого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення».

Згідно п.2 Переліку посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №583, право на пенсію за вислугу років мають при досягненні 55 років за наявності стажу творчої діяльності на посадах, передбачених у цьому пункті, станом на 1 квітня 2015 року не менше 25 років і набутому після цієї дати такого стажу на цих посадах з 1 квітня 2016 р. по 31 березня 2017 р. - не менше 26 років, зокрема, артисти-ляльководи в театрах ляльок і цирках.

Таким чином, на час звернення позивача за призначенням пенсії після досягнення віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для виплати грошової допомоги необхідно мати страховий стаж на посадах артиста-ляльковода в театрах ляльок і цирках.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем при призначенні пенсії ОСОБА_2 враховано період роботи позивача лише за період з 13 січня 1998 року по 30 червня 2016 року, що складає 18 років 5 місяців 18 днів.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З трудової книжки позивача вбачається, що ОСОБА_2 у період з 06 липня 1983 року по 07 серпня 1986 року працювала на посаді актриси в Харківському державному театрі ляльок імені Н.К.Крупської; у період з 27 серпня 1986 року по 11 травня 1987 року на посаді актриси II категорії в Актюбинському обласному театрі ляльок міністерства культури Казахської PCP; 18 травня 1987 року ОСОБА_2 прийнято на посаду актриси 2 категорії Івано-Франківського обласного театру ляльок та 30 вересня 1992 року звільнено з посади актриси вищої категорії вказаного театру; у період з 21 січня 1993 року по 20 жовтня 1997 року позивач працювала на посаді актриси вищої категорії (з 03 грудня 1996 року встановлено категорію майстер сцени) Івано-Франківського обласного театру ляльок.

З наявної в матеріалах справи довідки обласного комунального підприємства «Харківський державний академічний театр ляльок ім.В.А.Афанасьєва» від 06 грудня 2016 року №44 вбачається, що дана довідка видана ОСОБА_2 про те, що вона дійсно працювала в ОКП «Харківський державний академічний театр ляльок ім.В.А.Афанасьєва» на посаді актриси з 06 липня 1983 року по 07 серпня 1986 року, для підтвердження артистичного стажу артистки-ляльковода. Харківський державний академічний театр ляльок ім.В.А.Афанасьєва є спеціалізованим підприємством, де працюють лише артисти-ляльководи, які працюють із ляльками, артистів іншого жанру у театрі немає. Що стосується записів у трудовій книжці та наказів по театру, то всі записи проводилися згідно із штатним розписом, що затверджений управлінням культури, і посади закладалися як «актори театру ляльок». В ті роки це не мало істотного значення, оскільки право на пенсію за вислугою років, затверджено постановою Ради Міністрів тільки в 1991 році. За період роботи ОСОБА_2 виконувала роботу артистки-ляльковода театру ляльок.

Згідно довідки Івано-Франківського академічного обласного театру ляльок імені Марійки Підгірянки №01-010/82 від 14 грудня 2016 року, ОСОБА_2 дійсно працювала у Івано-Франківському академічному обласному театрі ляльок імені Марійки Підгірянки на посаді актриси з 18 травня 1987 року по 30 вересня 1992 року та з 21 січня 1993 року по 20 жовтня 1997 року. Івано-Франківський академічний обласний театр ляльок імені Марійки Підгірянки є спеціалізованою установою, в якій працюють тільки артисти-ляльководи. Специфікою театру передбачено роботу з лялькою. Артистів інших жанрів у театрі ляльок не існує і ніколи не передбачалося штатними розписами для театру. Записи у трудовій книжці та при написанні наказів по театру, театр керувався штатними розписами, які затверджувалися управлінням культури. Посади визначалися і затверджувалися як «Актори театру ляльок». Саме в ті роки це було не суттєво, так як право на пенсію було визначено постановою Кабінету Міністрів лише 1991 року. За весь період роботи в Івано-Франківському академічному обласному театрі ляльок імені Марійки Підгірянки ОСОБА_2 виконувала роботу артистки-ляльковода театру ляльок.

Таким чином, працюючи в Харківському державному театрі ляльок в період з 06 липня 1983 року по 07 серпня 1986 року та в Івано-Франківському академічному обласному театрі ляльок в період з 18 травня 1987 року по 30 вересня 1992 року та з 21 січня 1993 року по 20 жовтня 1997 року, позивач фактично працювала актором-ляльководом, оскільки інших жанрів у наведених театрах ляльок не передбачено, а посади акторів-ляльководів визначались як «актори театру ляльок».

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 працюючи на посадах актриси театру ляльок фактично виконувала роботу актора-ляльковода, яка передбачена п.2 Переліку посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №583.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугу років, передбаченого п.«ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» слід зарахувати періоди роботи: - із 06 липня 1983 року по 07 серпня 1986 року на посаді актриси у Харківському державному театрі ляльок ім.Н.К.Крупської; - із 27 серпня 1986 року по 11 травня 1987 року на посаді актриси ІІ категорії у Актюбинському обласному театрі ляльок міністерства культури Казахської РСР; - із 18 травня 1987 року по 30 вересня 1992 року на посаді актриси вищої категорії Івано-Франківського обласного театру ляльок; - із 21 січня 1993 року по 20 жовтня 1997 року на посаді актриси вищої категорії (з 03 грудня 1996 року - майстер сцени) Івано-Франківського обласного театру ляльок, оскільки судом встановлено, що у вказані періоди ОСОБА_2 виконувала роботу артиста-ляльковода театру ляльок, проте до прийняття постанови Кабінету Міністрів України №583 від 12 жовтня 1992 року посади артистів-ляльководів штатним розписом передбачені не були, в подальшому визначення найменування посад здійснювалось у відповідності до штатного розпису, затвердженого управлінням культури.

У відповідності до п.7 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач, як особа, яка досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», працювала в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і має страховий стаж більше 30 років на таких посадах, при призначенні пенсії за віком має право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до п.7-1 р.ХІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а відмова відповідача у її виплаті є протиправною, у зв'язку з чим наявні підстави для зобов'язання Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області призначити та виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій на день призначення відповідно до п.7-1 р.ХІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Посилання апелянта на неможливість стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області понесені позивачем судові витрати при поданні адміністративного позову є безпідставними, оскільки в силу ст.3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що відповідач є суб'єктом владних повноважень у розумінні ст.3 КАС України, суд першої інстанції у відповідності до норм чинного законодавства України стягнув на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1653,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, оскільки звільнення органів Пенсійного фонду України від сплати судового збору не звільняє від відшкодування понесених позивачем судових витрат, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 31 березня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Мельничук В.П.

Лічевецький І.О.