Справа № 807/1442/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року № 876/934/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Судової-Хомюк Н.М., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року в адміністративній справі за позовом Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

встановив:

У жовтні 2016 року позивач Мукачівська ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1, в якому просив стягнути з відповідача в дохід місцевого бюджету м. Мукачево суму податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 18750 грн..

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.12.2016 року позовну заяву задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 18750 грн..

З цією постановою суду першої інстанції від 22.12.2016 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що податки поділяється на загальнодержавні та місцеві. Транспортний податок відсутній у переліку загальнодержавних податків. Установлення загальнодержавних податків і зборів не передбачених ПК забороняється. Таким чином, транспортний податок відноситься до місцевих податків. Особливість місцевих податків полягає у тому, що вони встановлюються органами місцевого самоврядування. Відповідно до вимог ПК України, рішення про запровадження місцевого податку має бути оприлюдненим до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та зборів. Таким чином, нові податки практично не можуть бути визнані обов'язковими до сплати принаймні в 2015 р., адже місцеві ради не приймали і не могли прийняти і офіційно оприлюднити до 15 липня 2014 р. рішення про встановлення таких податків і зборів. Тому, на думку апелянта, відповідач не зобов'язаний платити такий податок.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 22.12.2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач і його представник в засідання суду апеляційної інстанції не з'явились. Представник відповідача просив відкласти розгляд справи у зв'язку із тим, що він має необхідність прийняти участь в судовому засіданні 29.03.2017 року в іншій справі в Ужгородському міськрайонному суді.

Суд апеляційної інстанції у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення апеляційного розгляду справи відмовив у зв'язку із його безпідставністю, оскільки матеріалами адміністративної справи підтверджується, що відповідача ОСОБА_1 було своєчасно і належним чином повідомлено про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, згідно якого відповідач отримав судову повістку 02.03.2017 року.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно даних комп'ютерного обліку Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського району УДАІ УМВС України в Закарпатській області, ОСОБА_1 є власником автомобіля BMW X6, 2010 року випуску, із об'ємом двигуна 4395 кб.см. (а.с. 10, 11, 17, 18).

Розмір транспортного податку з фізичних осіб відносно вказаного ТЗ BMW X6 становить 18750 грн. (а.с. 8, 19, 20).

11.06.2015 року позивачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №27090-17, яким відповідачу визначено податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 18750 грн.. Зазначене податкове повідомлення-рішення вручене відповідачу 13.08.2015 року (а.с. 16).

Також позивачем на адресу відповідача було направлено податкову вимогу форми «Ф» від 29.01.2016 року № 258-23 на суму 18831 грн., що включає суму транспортного податку в розмірі 18750 грн.. Копію цієї податкової вимоги відповідач отримав 03.02.2016 року (а.с. 15).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову щодо стягнення із відповідача 18750 грн. податкового боргу, виходячи з наступного.

Грошове зобов'язання платника податків відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п.п.267.1.1 п.267.1, п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см..

Відповідно до пунктів 267.4, 267.5 ст.267 Податкового кодексу України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року) (стаття 267 пункт 267.1 підпункти 267.6.1, 267.6.2 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п.267.6.3 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України, органи внутрішніх справ зобов'язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку. З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця, подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (п.п.267.8.1 п.267.8 ст.267 Податкового кодексу України).

Пунктом 54.5 ст.54 Податкового кодексу України визначено, що якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 56.1, 56.2, 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ф» № 27090-17, позивачу визначено податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 18750 грн.. Дане податкове повідомлення-рішення вручене відповідачу 13.08.2015 року.

Згідно п.3.8 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказ Міністерства фінансів України 28.11.2012 року № 1236 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження з повідомленням про вручення.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 27090-17 від 11.06.2015 року, в силу вищезазначених положень, вважається належним чином врученим платнику податків. Тому враховуючи, що в передбачений п.п.267.8.1 п.267.8 ст.267 Податкового кодексу України 60-денний строк зобов'язання, визначене цим рішенням, відповідачем не сплачене, докази про його оскарження, скасування або відкликання в матеріалах справи відсутні, грошове зобов'язання з транспортного податку є узгодженим.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Позивачем з метою погашення податкового боргу на адресу відповідача направлено податкову вимогу форми «Ф» від 29.01.2016 року № 258-23 на суму 18831 грн.. Вказана податкова вимога відповідачем також не оскаржена і є чинною по даний час.

Наявність за відповідачем заборгованості з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 18750 грн. додатково підтверджується витягом з облікової картки платника транспортного податку з фізичних осіб (а.с. 19, 20).

Пунктом 87.11 ст.87 Податкового кодексу України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що по даній адміністративній справі предметом спору являється питання щодо наявності підстав для стягнення із відповідача в судовому порядку визначеної позивачем суми податкового боргу в розмірі 18750 грн.. Доводи апелянта про протиправність дій податкового органу щодо нарахування вказаної суми транспортного податку є безпідставними, оскільки вказана сума грошового зобов'язання була визначена вказаними вище ППР від 11.06.2015 року та податковою вимогою від 29.01.2016 року, які відповідачем не оскаржені і набрали законної сили.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена відповідачем постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року в адміністративній справі за позовом Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Н.М. Судова-Хомюк

Р.Й. Коваль

Повний текст ухвали виготовлено 03.04.2017 року.