Справа № 295/1098/17
Суддя: Гумен Н. В.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/1098/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Гумен Н.В.

при секретарі Скришевській О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Богунського районного суду міста Житомира справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області Лісовола Олександра Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звертаючись до Богунського районного суду міста Житомира, як місцевого адміністративного суду, просив скасувати постанову Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Житомирській області від 15.12.2016 року в справі про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що перевіркою Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області було встановлено порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, однак постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу винесена з порушенням норм ст. 38 КУпАП, а саме порушено строк притягнення до адміністративної відповідальності, враховуючи те, що скоєння ним адміністративне правопорушення, а саме несвоєчасне подання звіту до ЄСВ за 2015 рік є 10.02.2016 року, бо граничний термін подання звіту це 09.02.2016 року, а тому відповідач вправі накласти на нього адміністративного стягнення не пізніше 10.04.2016 року, тобто не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, що є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Крім того, вважає, що протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності складений з порушеннями, а саме п. 5 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративне правопорушення.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, відповідно до яких: просив скасувати постанову Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Житомирській області від 15.12.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, як незаконно винесене згідно наведених ним підстав, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 165-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., та доповнив підстави позовних вимог, а саме вважає, що оскаржуваний протокол складений неправильно, а саме у графі «дата, час і місце правопорушення» стоїть період, а не конкретна дата, як того вимагає сам протокол та інструкція затверджена наказом Міністерства фінансів України № 566 від 02.07.2016 року, також в цій же графі не стоїть час скоєння правопорушення, крім того, в період з 01.10.2013 року по 09.02.2016 року, який увійшов в оскаржений протокол ним не було вчинено правопорушення щодо несвоєчасного подання звіту, а тому відповідач порушив вимоги п. 5 Інструкції згідно наказу Міністерства фінансів України № 566 від 02.07.2016 року, а саме - перевірки правильного складення протоколу перед початком розгляду справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив задовольнити позовні вимоги з підстав викладених в адміністративному позові та заяві про уточнення позовних вимог та доповненні до підстав позову (а.с. 43-46), додатково пояснив, що він подав звітність 05.12.2016 року, виходячи з цієї дати він розуміє, що це є несвоєчасне подання звіту, однак він змушений був подати звіт повторно оскільки попередній його звіт не зберігся, при цьому доказів того що він подавав звіт вчасно в нього не збереглися, а тому виходячи з належних наразі доказів, він вважає, що двомісячний строк, визначений ч. 1 ст. 38 КУпАП, про притягнення його до відповідальності з часу виявлення правопорушення минув, а тому справа підлягає закриттю, крім того, всупереч вимог п. 5 Інструкції згідно наказу Міністерства фінансів України № 566 від 02.07.2016 року відповідач не перевірив правильність складення протоколу перед початком розгляду справи та допустив неправильність його складання, а саме в графі «Дата, час і місце вчинення правопорушення».

Представник відповідача Захарко Н.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, з підстав викладених в письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи (а.с. 38), додатково пояснила, що стаття 165-1 КУпАП за порушення якої позивач був притягнений до адміністративної відповідальності розділяє правопорушення, а саме неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що стосується позивача, то в його випадку саме невчасне подання звітності, оскільки граничний термін подання звіту це 09.02.2016 року, а подав він 05.12.2016 року, а отже згідно роз'яснень викладених в листі Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 року № 33814/7/99-99-17-03-01-17, яким і наразі користується фіскальна служба, у разі несвоєчасного подання звітності з єдиного внеску, несвоєчасної сплати єдиного внеску моментом вчинення правопорушення слід рахувати - за датою фактичного подання звітності або фактичної сплати, щодо посилань позивача з приводу п. 3 оскаржуваного протоколу, то періодом там значиться відображений в акті перевірки по результатам документальної перевірки, за який відповідач проводив перевірку, однак постанова містить вичерпну інформацію про адміністративне правопорушення вчинене саме у 2016 році за невчасне подання звіту за 2015 рік.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

08.12.2016 року головним державним ревізором - інспектором Білоконь Т.М. на підставі акту № 6948/13-05/НОМЕР_1 від 08.12.2016 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів та виконання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2013 року по 08.12.2016 року, дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 08.12.2016 року складено протокол № 812 від 08.12.2016 року за несвоєчасне подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2015 рік, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП. (а.с. 7, 9-16)

На підставі протоколу про адміністративне правопорушення та акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки заступником начальника Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області Лісовол Олександром Миколайовичем 15.12.2016 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 за несвоєчасне подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2015 рік в розмірі 510,00 грн. (а.с. 8)

Судом достовірно встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що граничний термін подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2015 рік - 09.02.2016 року.

В судовому засіданні сторони підтвердили, що звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2015 рік позивач подав - 05.12.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Позивач пояснив, що він прийшов подавати звіт в останній день граничного терміну подачі звіту, однак робочий день закінчувався і він не встиг його подати, проте відмітка про подачу звіту в нього була, але він її загубив, однак розуміючи що доказів підтвердити його слова в нього не має то позивач фактично погодився, що звіт він подав невчасно.

Відповідно до статті 26 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464) посадові особи платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), фізичні особи-підприємці та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, згідно із статтею 165-1 КУпАП несуть адміністративну відповідальність за:

-порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску;

-неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску;

-подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі, інших відомостей, передбачених Законом № 2464.

Перевіркою питання щодо своєчасності подання страхувальником звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску встановлено порушення ОСОБА_1 вимог пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Порядку формування та подання страхувальникам звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а саме: несвоєчасне подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 165-1 КУпАП порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" і "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже судом достовірно встановлено та не потребує доказування в силу ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, що позивач ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене статтею 165-1 КУпАП, а саме - несвоєчасно подав звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

На думку позивача, на підставі статті 38 КУпАП фіскальні органи не мали право виносити постанову про накладення на нього адміністративного стягнення, оскільки строк накладення адміністративного стягнення минув, таким строком позивач вважає два місяця з дня вчинення правопорушення, оскільки граничний термін подачі звіту - 09.02.2016 року, то скоєння ним адміністративного правопорушення він вважає 10.02.2016 року. А притягнути його до адміністративної відповідальності фіскальні органи мали б не пізніше - 10.04.2016 року.

Статтею 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше ніж через два місяці з дня виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП підвідомчі суду (судді).

Триваючим адміністративним правопорушенням є порушення, пов'язані з довготривалим, безперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність, і далі перебуває в стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан триває протягом значного часу, і весь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Таким чином, триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок (наприклад, виявлення таких порушень: відсутність обліку доходів і витрат, для яких встановлено обов'язкову форму обліку (обліку результатів підприємницької діяльності відповідно до вимог чинного законодавства), бухгалтерського обліку об'єктів оподаткування, ведення його з порушенням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, інших правопорушень, пов'язаних з нарахуванням податків, які можливо встановити тільки в ході документальної перевірки на підставі первинних документів).

До адміністративних правопорушень, які мають разовий характер, належать такі проступки: несвоєчасне подання декларацій, розрахунків, платіжних доручень на внесення платежів до бюджетів та державних цільових фондів, подання звіту з єдиного внеску тощо.

Аналізуючи вищевикладене стає зрозумілим, що адміністративне правопорушення вчинене позивачем, а саме - несвоєчасне подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску носить разовий характер, а тому строк накладення адміністративного стягнення є - два місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 р. № 33814/7/99-99-17-03-01-17 роз'яснено, що виявлення порушення норм Закону № 2464, а саме неподання або несвоєчасного подання (подання за невстановленою формою) звітності з єдиного внеску, несплати або несвоєчасної сплати єдиного внеску, є підставою для складання протоколу про адмінправопорушення. З огляду на те, що законом передбачено граничний термін подання звіту та граничний термін сплати єдиного внеску до фіскального органу, а норма містить формальний склад правопорушення щодо події неподання або несвоєчасного подання (подання за не встановленою формою) звітності з єдиного внеску, несплати або несвоєчасної сплати єдиного внеску, термін правопорушення необхідно обчислювати:

-у разі неподання звітності з єдиного внеску або несплати єдиного внеску - на наступний день граничного строку подання звітності або сплати єдиного внеску з урахуванням норм статті 38 КУпАП;

-у разі несвоєчасного подання звітності з єдиного внеску, несвоєчасної сплати єдиного внеску - за датою фактичного подання звітності або фактичної сплати.

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердила, що даний лист на момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення був чинний та окрім того фіскальні органи користуються ним в роботі і на теперішній час.

Отже, в розрізі спірних правовідносин, судом встановлено, що у разі несвоєчасного подання звітності з єдиного внеску, вчинення особою правопорушення рахується - за датою фактичного подання звітності.

Враховуючи, що позивач подав звітність до фіскального органу - 05.12.2016 року, що не заперечує сам позивач, зважаючи, що цей термін вже є порушенням щодо вчасної подачі звітності, а тому суд вважає, що саме 05.12.2016 року є днем вчинення адміністративного правопорушення.

Застосовуючи норму ст. 38 КУпАП та враховуючи проведений вище аналіз, останнім днем притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є - 05.02.2017 року.

Зважаючи, що заступником начальника Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області Лісовол Олександром Миколайовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 за несвоєчасне подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2015 рік в розмірі 510,00 грн. - 15.12.2016 року, то порушення терміну встановленого ст. 38 КУпАП щодо накладення адміністративного стягнення, судом не встановлено.

Ще однією підставою для скасування спірної постанови, окрім викладеного, на думку позивача є те, що у графі «дата, час і місце правопорушення» стоїть період, а не конкретна дата, як того вимагає сам протокол та інструкція затверджена наказом Міністерства фінансів України № 566 від 02.07.2016 року, також в цій же графі не стоїть час скоєння правопорушення, крім того, в період з 01.10.2013 року по 09.02.2016 року, який увійшов в оскаржений протокол ним не було вчинено правопорушення щодо несвоєчасного подання звіту, а тому відповідач порушив вимоги п. 5 Інструкції згідно наказу Міністерства фінансів України № 566 від 02.07.2016 року, а саме - перевірки правильного складення протоколу перед початком розгляду справи.

Вивчивши зміст протоколу № 812 про адміністративне правопорушення від 08.12.2016 року, встановлено, що в п. 3 вказаного протоколу в графі дата, час і місце вчинення правопорушення інспектором прописано: « п.д. з 01.10.2013 року по 08.12.2016 року м. Житомир».

Тобто інспектор в п. 3 протоколу вказав період за який здійснювалася перевірка суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів та виконання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2013 року по 08.12.2016 року.

Викладене підтверджено змістом акту № 6948/13-05/НОМЕР_1 від 08.12.2016 року, в якому вказано: акт - «про результати документальної позапланової невиїзної перевірки суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів та виконання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2013 року по 08.12.2016 року, дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 08.12.2016 року».

Крім того, проаналізувавши зміст оскаржуваного протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що в графі «вчинив правопорушення» міститься інформація - «несвоєчасне подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2015 рік», в графі «притягався до адміністративної відповідальності раніше» - «зі слів - ні», тобто протокол містить вичерпну інформацію за що особу було притягнуто до адміністративної відповідальності та за який період.

Суд вважає, що інспектором визначений в п. 3 протоколу розширений термін, який відображає термін проведеної перевірки, разом з тим і звітний період за який мав подаватися звіт теж вимірюється періодом, а саме 01.01.2015 по 31.12.2015 року, а тому підстав, які слугували б скасуванню постанови суд не вбачає.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статі 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах заявлених позовних вимог, проаналізувавши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника начальника Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області Лісовола Олександра Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не підлягає задоволенню, оскільки в діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення за ознаками адміністративного порушення передбаченого ст. 165-1 КУпАП, а тому підстав скасовувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення немає.

Враховуючи викладене та керуючись листом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 р. № 33814/7/99-99-17-03-01-17, Законом України від 8 липня 2010 року № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ст.ст. 7, 38, 165-1, 245, 251 КУпАП, ст.ст. 10, 11, 70, 159, 162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до заступника начальника Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області Лісовола Олександра Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

С у д д я :