Справа № 227/151/17
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Левченко А.М.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року справа №227/151/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Суддів: Ханова Р.Ф.

Василенко Л.А.

при секретарі судового засідання: Борисова А.А.,

за участю

позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача, - Самсовоної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 лютого 2017 року у справі № 227/151/17 за позовом ОСОБА_3 до управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про визнання дій неправомірними, стягнення одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, -

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2017 року ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Добропільської міської ради Донецької області (далі - відповідач, управління, УСЗН Добропільської міської ради) з вимогами про визнання дій відповідача неправомірними у відмові у перерахунку та виплаті згідно ст. 48 ЗУ № 796-XII одноразової допомоги у розмірі 30 мінімальних зарплат на момент отримання виплати, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеного до 1-ї категорії інваліда 3-ї групи ІВВВ; стягнути на його користь одноразову компенсацію у розмірі 30 мінімальних зарплат, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеного до 1-ї категорії інваліда 3-ї групи ІВВВ, а також допустити негайне виконання рішення суду (арк. справи 1-3).

21 лютого 2017 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області виніс постанову, якою вказаний адміністративний позов задоволено частково, визнані дії відповідача протиправними, зобов'язано останнього повторно розглянути звернення позивача від 09 серпня 2016 року щодо виплати одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та інваліду 3 групи внаслідок аварії на ЧАЕС. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (арк. справи 36-37).

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення на його користь одноразової компенсації у розмірі 30 мінімальних зарплат, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеного до 1-ї категорії інваліда 3-ї групи ІВВВ, апелянт звернувся до суду апеляційної інстанції, посилаючись на те, що у відповідності до вимог ЗУ № 796-XII він має право на стягнення належної йому одноразової компенсації, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції (арк. справи 40-41).

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, вказав, що не має законодавчих підстав для стягнення одноразової компенсації доки позивач не надасть у відповідності до п.3 абз. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936 довідку МСЕК про первинне встановлення групи інвалідності, оскільки її відсутність не дає перевірити факт виплати вищезазначеної одноразової компенсації за попереднім місцем реєстрації, з урахуванням чого просила суд відмовити позивачу у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки відповідач не заперечував щодо його виконання.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції позивач є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 15 жовтня 2014 року перебуває на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та статус інваліда війни 3 групи, що підтверджується довідкою УСЗН Добропільської міської ради № НОМЕР_1 від 15 жовтня 2014 року, посвідченням позивача як особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії серії НОМЕР_2 від 22 червня 1995 року та копією посвідчення ветерана війни-інваліда війни 3 групи серії НОМЕР_3 від 22 жовтня 2007 року (арк. справи 4-5, 6, 7, 8).

09 серпня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив виплатити йому згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразову компенсацію 30 мінімальних заробітних плат як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, як інваліду внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру заробітної плати на момент виплати (арк. справи 10).

Відповідач листом від 19.08.2016 року № 09/2817/01-16 повідомив позивача, що одноразова компенсація виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи (ст. 48 Закону України № 796-ХІІ від 28.02.1991 р. «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»), розмір компенсації передбачений цією статтею, виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Ви знаходитесь на обліку в управлінні, як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії 3 групи інвалідності та внутрішньо переміщена особа з жовтня 2014 року. У наданих Вами документах та матеріалах особової справи наявна довідка МСЕК про встановлення повторно 3 групи інвалідності безстроково (згідно серії 10ААА № 159860 від 02.12.2010 р), а довідка МСЕК про первинне встановлення групи інвалідності відсутня (арк. справи 10-11).

Як вказувалось судом вище, позивач звернувся до суду не погодившись з постановою суду першої інстанції, якою не стягнуто на його користь суму одноразової грошової допомоги, тобто спірним питанням справи є наявність підстав для виплати позивачу у відповідності до вимог законодавства одноразової компенсації за відсутності у останнього довідки МСЕК про первинне встановлення групи інвалідності, та відсутності даних щодо виплати раніше виданої суми, а саме з часу первинного встановлення інвалідності.

Так, відповідно до пункту 3 абз. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936 «Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено у разі зміни зареєстрованого місця проживання (перебування) або місця роботи постраждала особа для отримання виплати за новим місцем проживання (перебування) або місцем роботи не пізніше ніж через три місяці подає заяву та довідку про отримані виплати (нарахування) за попереднім місцем проживання (перебування).

Як встановлено судом, ОСОБА_3 звертався до відповідача з заявою, до якої додав довідку МСЕК обласного центру медико-соціальної експертизи серії 10 ААА № 159860, виданої обласною медико-соціальною експертною комісією № 5, з якої вбачається, що 02 грудня 2010 року позивач був повторно оглянутий та 3 група інвалідності встановлена йому безстроково., проте у зв'язку з тим, що одноразова компенсація виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи при первинному встановленні інвалідності, а на даний час позивачем така довідка не надана, тому управління не має можливості з'ясувати дату первинного встановлення інвалідності та перевірити факт виплати вищезазначеної одноразової компенсації за попереднім місцем реєстрації, при цьому з огляду на те, що надання позивачем вказаної довідки з території, де проводяться активні бойові дії є недоцільними та такими, що суперечать безпеки життя людини, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання останнього повторно розглянути звернення позивача від 09 серпня 2016 року (з урахуванням встановлених судом обставин), тому у даному випадку колегія суддів не вбачає, що рішенням суду, яке оскаржує позивач його права порушені, де навпаки суд належним чином у відповідності до норм діючого законодавства правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до вимог статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 лютого 2017 року у справі № 227/151/17, - залишити без задоволення.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 лютого 2017 року у справі № 227/151/17, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 30 березня 2017 року.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Суддів: Р.Ф. Ханова

Л.А. Василенко