Справа № 2а-8692/12/2070
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року м. Київ К/800/2970/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Швець В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2012р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2012р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про поновлення на публічній службі, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточнень позовних вимог а.с. 61 - 63) про скасування наказу від 12.06.2012р. № 103 о/с про його звільнення за власним бажанням, поновлення на посаді інспектора патрульної служби 2-ої роти полку патрульної служби ХГУ ГУ МВС України в Харківській області у званні молодшого сержанта міліції, зарахування строку вимушеного прогулу до стажу роботи в органах внутрішніх справ та зобов'язання провести нарахування та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2012р., яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2012р., позовні вимоги задоволено частково.

Скасовано наказ ГУ МВС України у Харківській області від 12.06.2012р. № 103 о/с в частині звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ.

Поновлено позивача на посаді інспектора патрульної служби 2-ої роти полку патрульної служби ХГУ ГУ МВС України в Харківській області у званні молодшого сержанта міліції.

Стягнуто з ХМУ ГУ МВС України в Харківській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 6091,51 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач ГУ МВС України в Харківській області, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту 64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (затв. постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991р. № 114), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків.

Пунктом 68 цього Положення встановлено, що особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді інспектора патрульної служби 2-ої роти полку патрульної служби ХМУ ГУ МВС України в Харківській області у званні молодшого сержанта міліції.

Наказом начальника ГУ МВС України в Харківській області від 12.06.2012р. позивача звільнено зі служби в органах внутрішніх справ на підставі пункту 63 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. (а.с. 51)

Підставою для звільнення став рапорт позивача, поданий на ім'я першого заступника начальника ГУ МВС України в Харківській області 08.06.2012р., про звільнення його за власним бажанням. (а.с. 45)

16.07.2012р. позивач звернувся до відповідача із рапортом, в якому просив попередньо написаний рапорт про звільнення його з органів внутрішніх справ відмінити у зв'язку із виявленням бажання продовжувати службу в органах внутрішніх справ. (а.с. 11)

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що в порушення вимог пункту 68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ від 29.07.1991р. № 114 звільнення позивача відбулось з порушенням трьохмісячного строку, в рапорті позивача не було зазначено точної дати, з якої він бажає звільнитись до закінчення тримісячного строку, а також причини дострокового звільнення зі служби.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено не дотримання відповідачем передбаченого Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ від 29.07.1991р. № 114 тримісячного строку звільнення, домовленості про звільнення у більш короткий строк між сторонами досягнуто не було, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про часткове задоволення позову.

Крім того, за змістом пункту 64 «ж» Положення від 29.07.1991р. № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням лише при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків, однак позивачем такі поважні причини у рапорті зазначені не були.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05.12.2011р. у справі № 21-236а11.

Відповідно до статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області відхилити, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2012р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2012р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

В.В. Швець