Справа № 2а-2048/11/1370
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року м. Київ К/800/6760/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Горбатюка А.С.,

Єрьоміна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, треті особи: ОСОБА_3, Управління Держкомзему в місті Львові, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки (далі - БТІ), треті особи: ОСОБА_3, Управління Держкомзему в місті Львові, з урахуванням уточнених позовних вимог, про визнання протиправними дій БТІ щодо реєстрації в якості нерухомого майна гаража за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язання відповідача скасувати запис у державному реєстрі нерухомого майна про реєстрацію права власності на спірний гараж за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2011 року позов задоволено. Визнано протиправними дії БТІ щодо реєстрації в якості нерухомого майна вказаного гаража, зобов'язано відповідача скасувати запис у державному реєстрі нерухомого майна про реєстрацію права власності на гараж за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, а провадження у справі в порядку адміністративного судочинства закрито.

Не погодившись із судовим рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просив його скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Задовольнивши позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно вчинено запис про право власності на нерухоме майно, оскільки спірний гараж не підпадає під ознаки нерухомого майна.

Скасувавши рішення суду першої інстанції та закривши провадження у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 28 жовтня 2004 року (реєстровий № 9409) ОСОБА_3 придбано металевий гараж, що знаходиться на АДРЕСА_1.

Право власності на вказаний гараж зареєстровано у БТІ, про що видано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 3 листопада 2004 року № 5291594.

Також, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0040 га за вказаною адресою, цільове призначення цієї ділянки - для обслуговування гаражу.

Отже, вимоги позивача про визнання протиправним і скасування запису у державному реєстрі нерухомого майна про реєстрацію права власності на гараж безпосередньо стосуються майнових інтересів третьої особи у справі.

Зазначені обставини підтверджують, що в основі спору лежить юридичний конфлікт стосовно належності майна.

Факт віднесення БТІ до суб'єктів, які здійснюють реєстраційні дії, у даному випадку, коли ці дії безпосередньо пов'язані з договором купівлі-продажу, не перетворює спір у публічний, а лише підкреслює його приватний характер.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За приписами пункту 8 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, особа має навести у чому саме полягають їх порушення.

З матеріалів справи вбачається, що обставини, на які позивач посилається у позові, як на підставу для скасування реєстрації права власності, зокрема на те, що спірний гараж не підпадає під ознаки нерухомого майна, не порушують його прав, оскільки стосуються лише сторін процедури реєстрації - ОСОБА_2 та БТІ.

Таким чином, колегія суддів, керуючись частиною першою статті 224 КАС України, приходить до висновку, що рішення суду апеляційної інстанції є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді