Справа № 175/4896/16-а
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2017 року справа № 175/4896/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року

у справі №175/4896/16-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася у Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправним щодо відмови у перерахунку пенсії, зобов'язання здійснити з 01 грудня 2015 року перерахунок пенсії державного службовця в розмірі 90 відсотків від сум заробітної плати, вказаної в довідці №2454/0/2-16 від 05 вересня 2016 року виданою Дніпропетровською обласною радою.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області та з травня 2011 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» із розрахунку 90% від заробітної плати державного службовця.

26 жовтня 2016 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області з заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям з 01 грудня 2015 року, на підставі довідки № 2454/0/2-16 від 05 вересня 2016 року виданої Дніпропетровською обласною радою.

Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області листом від 27 жовтня 2016 року №4148/02/22 відмовлено у здійсненні перерахунку із посиланням на те, що пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213, яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», тобто, у зв'язку із викладеним із 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених даним Законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 звернулася до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що посилання відповідача на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213, як на підставу неможливості проведення перерахунку пенсії, є безпідставним, оскільки запроваджені законодавством обмеження не стосуються пенсіонерів, які вже отримували пенсії і мали гарантоване право на їх перерахунки. Необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії, при цьому, такий перерахунок має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення позивачу пенсії.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією суду першої інстанції та зазначає наступне.

Статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII (в редакції чинній на момент призначення пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року (в редакції чинній на момент призначення пенсії), якою визначено порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця був встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (в редакції чинній на час призначення пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» було встановлено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09 грудня 2015 року виключено пункт четвертий постанови №865.

Разом з тим, на час звернення позивача за перерахунком пенсії набрав законної сили Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VIII.

Згідно з пунктом 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Отже, на час звернення позивача за перерахунком втратила чинність стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII, якою було врегульовано порядок і умови перерахунку пенсії державних службовців.

Таким чином, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії, Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, який набрав чинності з 1 травня 2016 року, не передбачено перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням окладів.

Враховуючи наведене, відповідачем правомірно та обґрунтовано відмовлено у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Крім того, розглядаючи позовні вимоги щодо зобов'язання здійснити позивачу перерахунок пенсії державного службовця з 01 грудня 2015 року, судом першої інстанції безпідставно не були застосовані до спірних правовідносин наслідки пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 20 грудня 2016 року (а.с.3).

Пункт 2 частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України зобов'язує суд під час прийняття постанови вирішувати чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. До таких обставин відноситься пропущення строку звернення до суду, що відповідно до принципу офіційного з'ясування обставин у справі суд повинен визначити і перевірити (пункт 4 частини першої статті 7, частина четверта статті 11, частина п'ята статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Всупереч наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції не з'ясував причини пропуску позивачем строку звернення до суду, доведеність їх поважності та безпідставно задовольнив його вимоги за період поза межами шестимісячного процесуального строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до частин 1, 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Постанова Кабінету міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року, якою з 01 грудня 2015 року було проведено підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям набула чинності 15 грудня 2015 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Закони, інші нормативно-правові акти, судові рішення є доступними для ознайомлення всіма громадянами, і можливість обізнаності людини про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання такої людини.

Статтею 34 Конституції України передбачено, зокрема, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Отже, позивач про порушення своїх прав та інтересів, якщо вважала їх порушеними, повинна була дізнатися, ще у грудні 2015 року.

Позовна заява та додані до неї матеріали не містять підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду, позовні вимоги за період з 01 грудня 2015 року по 19 червня 2016 року включно розгляду не підлягають.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з'ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову в частині позовних вимог та залишення частини вимог без розгляду.

Керуючись статтями 197, 198, 202, 205, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року - скасувати.

Позовні вимоги за період з 01 грудня 2015 року по 19 червня 2016 року включно - залишити без розгляду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим