Справа № 820/4083/16
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

31 березня 2017 р. № 820/4083/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Зінченко А.В.,

Суддів - Спірідонова М.О., Тітова О.М.,

При секретарі - Абоян І.І.,

За участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представників відповідачів - Крюкової А.О., Балановського О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними та скасувати наказ Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України № 1042к від 04 липня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області - головного державного інспектора ветеринарної медицини Харківської області з 06 липня 2016 р. у зв'язку із реорганізацією Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області відповідно до п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Головною управління ветеринарної медицини в Харківській області - головного державного інспектора ветеринарної медицини Харківської області з 06 липня 2016 року;

- зобов'язати Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів () поновити ОСОБА_1 з 06 липня 2016 року на роботі в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Харківській області за тією ж спеціальністю, кваліфікацією та відповідною професією (посадою), роботу за якою він виконував в Головному управлінні ветеринарної медицини в Харківській області, за переведенням з Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області;

- стягнути на користь ОСОБА_1 (паспортні дані: НОМЕР_2, виданий Червонозаводським РВ УМВС України в Харківській області 03.08.1999 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період: з 06 липня 2016 року по день фактичного поновлення на посаді;

- постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді (роботі) та виплаті середнього заробітку у межах стягнення за один місяць піддати негайному виконанню;

- зобов'язати Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів () у місячний строк з моменту набрання рішенням по справі законної сили подати звіт про виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 з 06 липня 2016 року на роботі у Головному управлінні Держпродспоживслужби в Харківській області за тією ж спеціальністю, кваліфікацією та відповідною професією (посадою), роботу за якою він виконував в Головному управлінні ветеринарної медицини в Харківській області, за переведенням з Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії відповідача щодо його звільнення у зв'язку із скороченням штату є неправомірними та такими, що порушують права та інтереси позивача.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

В судовому засіданні представники відповідачів проти позову заперечував, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях, та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наступні обставини справи.

Позивач, ОСОБА_1, працював на посаді начальника Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області - головного державного інспектора ветеринарної медицини Харківської області.

Відповідно до Наказу Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України № 36 від 16.01.2016 року реорганізовано територіальні органи Державної ветеринарної та фітосанітарної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України «Питання Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» № 260-р від 6 квітня 2016 року функції та повноваження Державної ветеринарної та фітосанітарної служби покладено на Державну службу з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 667 "Про затвердження Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів".

Наказом Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України № 1042к від 04 липня 2016 року ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області - головного державного інспектора ветеринарної медицини Харківської області з 06 липня 2016 року у зв'язку із реорганізацією Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області відповідно до п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відносини, пов'язані зі створенням правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулюються Законом України "Про державну службу".

Згідно зі ч. 1 ст. 30 Закону України "Про державну службу" державна служба особи може бути припинена, як з підстав, визначених цим законом, так і за загальними підставами, визначеними Кодексом законів про працю України.

Статтею 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до п. 1ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до частини 2 статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених, зокрема, у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно ч.1 ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Із матеріалів справи судом встановлено, що передумовою для звільнення позивача відповідач визначив зміни в організації виробництва і праці шляхом реорганізації, які полягали в скороченні штатної чисельності, зокрема, посади начальника Головною управління ветеринарної медицини в Харківській області - головного державного інспектора ветеринарної медицини Харківської області, яку обіймав позивач.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Таким чином, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Про звільнення з займаної посади згідно з пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України позивач був попереджений, що підтверджується тим, що саме він як керівник установи, отримував накази Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України про реорганізацію і йому пропонувались вільні посади.

Відсутність саме листа попередження не може свідчити про необізнаність позивача про реорганізацію.

Щодо посилань позивача про те, що йому не було запропоновано рівнозначну посаду, а саме посаду заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 6 ст.2 Закону України «Про державну службу» рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" підставами для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є, зокрема, скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про державну службу» та згідно із схемою посадових окладів на посадах державної служби за групами оплати праці з урахуванням юрисдикції державних органів, затвердженою постановою КМУ від 06.04.2016 року № 292 (в ред. постанови КМУ від 05.05.2016 року № 322) посада начальника Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області відноситься до 4 групи оплати праці як посада керівника самостійного управління, юрисдикція якого поширюється на територію однієї області. Посада заступника начальника Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про державну службу» та постанови КМУ від 06.04.2016 року № 292 відноситься до 5 групи оплати праці як посада заступника керівника самостійного управління, юрисдикція якого поширюється на територію однієї області.

За зазначених обставин, посада заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області не може розглядатися, як рівнозначна посаді начальника Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області та, відповідно, не могла бути запропонована позивачеві у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу".

Як вбачається із матеріалів справи, Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області листом від 11.05.2016 року № 147 запропонувало позивачу посади на державній службі, а саме: начальника Управління Держпродспоживслужби в Дергачівському районі; головного спеціаліста відділу державного контролю Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарії Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області; головного спеціаліста відділу організації протиепізоотичної роботи Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарії Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області.

Позивач у позовній заяві та в судовому засіданні зазначив, що він відмовився від працевлаштування на вказані посади.

На підставі викладеного, суд вважає, що в даному випадку відповідачем дотримана процедура звільнення, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України визначеної статтями 40,42, 49-2 цього ж Кодексу.

Оскільки право позивача при його звільнення з публічної служби не порушене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про поновлення на посаді начальника Головною управління ветеринарної медицини в Харківській області - головного державного інспектора ветеринарної медицини Харківської області з 06 липня 2016 року, зобов'язання Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів поновити ОСОБА_1 з 06 липня 2016 року на роботі в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Харківській області за тією ж спеціальністю, кваліфікацією та відповідною професією (посадою), роботу за якою він виконував в Головному управлінні ветеринарної медицини в Харківській області, за переведенням з Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області, стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 06 липня 2016 року по день фактичного поновлення на посаді.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають залишенню без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 11, 69-71, 94, 160-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, про скасування наказу поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена 03 квітня 2017 року.

Головуючий суддя А.В. Зінченко

Судді М.О. Спірідонов

О.М. Тітов