Справа № 812/1118/16
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 березня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1118/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шембелян В.С.,

при секретарі судового засідання Олійник О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю Соколівські надра до державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, визнання протиправною та скасування податкової вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з вимогами до відповідача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 30.09.2015, визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 380-17 від 08.08.2016.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на той факт, що вказане повідомлення рішення він не отримував. Воно прийняте відповідачем на підставі акту камеральної перевірки № 357/12-14-15-01/25-34086384 від 07.09.2015, яким встановлено нереальність господарських операцій позивача з його контрагентом на підставі податкової інформації та за відсутності первинних документів. Разом з цим рішенням відповідачем на підставі цього ж акту перевірки приймалося 30.09.2015 року № НОМЕР_2, яке позивачем було оскаржене та скасоване ГУ ДФС у Луганській області Рішенням про результати розгляду первинної скарги № 399/10/12/32-10-04-08 від 18.12.2015, в якому надана оцінка акту перевірки в цілому. Позивач не оскаржив повідомлення рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 30.09.2015, оскільки не отримував його.

ТОВ «Соколівські надра» отримана податкова вимога № 380-17 від 08.08.2016р. на загальну суму 25614,68 грн., де складовою частиною суми податкового боргу який за даними ДПІ в м. Сєвєродонецьку підлягає сплаті до Державного бюджету вказана сума, донарахована ДПІ згідно податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 30.09.2015р. Вказана інформація щодо існування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 30.09.2015р. та суми донарахованого податкового зобов'язання за ним отримана нашим підприємством в ході усного звіряння з ДПІ в телефонному режимі.

На думку позивача, податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 30.09.2015р. є також протиправним і повинно бути скасованим, внаслідок чого повинна бути скасована і податкова вимога № 380-17 від 08.08.2016 на загальну суму 25614,68 грн., де складовою частиною суми податкового боргу є сума податкового повідомлення- рішення № НОМЕР_1 від 30.09.2015.

На підставі вищенаведеного, позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 30.09.2015, прийняте ДПІ у м. Сєвєродонецьку на підставі Акту камеральної перевірки № 357/12-14-15-01/25-34086384 від 07.09.2015; визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ДПІ у м. Сєвєродонецьку № 380-17 від 08.08.2016.

Представники позивача підтримали доводи позову, надали свої розрахунки податкової вимоги, обгрунтовуючи, що зазначена в ній сума податкового боргу виникла у звязку з прийняттям протиправного повідомлення рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 30.09.2015. До початку останнього судового засідання подали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача не визнав позовні вимоги заперечував проти їх задоволення, надав суду письмові заперечення (а.с.39-42). Посилається на ті обставини, що при проведенні камеральної перевірки даних, а саме додатку 5 до декларації з ПДВ за листопад 2014 встановлено формування податкового кредиту від постачальника ТОВ «Моторба» () в сумі 16841,00 грн. Під час проведення камеральної перевірки, контролюючим органом було досліджено податкові накладні за листопад 2014 на користь покупця ТОВ «Соколівські надра» від ТОВ «Моторба» № 402 від 26.11.2014 на суму ПДВ 8641,67 грн та № 403 від 29.11.2014 на суму ПДВ 8200 грн. Вищезазначені податкові накладні в ЄРПН не зареєстровані, номенклатура та напрямок подальшого використання або реалізації з цієї причини не встановлено. Зазначене, на думку відповідача, свідчить про ухилення від реєстрації податкових накладних в ЄРПН шляхом їх дроблення до сум ПДВ менше 10000 грн з метою уникнення декларування дійсної номенклатури товару що придбається у контрагентів-постачальників. Листом від 24.07.15 №1773/7/14-02-22-02-12 ДПІ у м. Сєвєродонецьку було отримано податкову інформацію від ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївської області по ТОВ «Моторба». Згідно податкової інформації від 24.07.2015 №1773/7/14-02-22-02-12, станом на 09.04.2015 ТОВ «МОТОРБА» має стан «9» - направлено повідомлення щодо відсутності за місцем знаходження. Проведеним аналізом матеріалів податкової звітності, реєстраційних документів, звітів та інших документів, встановлено: місцезнаходження за податковою адресою: платник не знаходиться за місцезнаходженням (фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи та здійснення управління і обліку). Фактичний вид діяльності: інформація щодо фактичного виду діяльності підприємства за лютий-грудень 2014 року та січень 2015 року відсутня. Згідно даних АІС «Податковий блок» основним видом діяльності підприємства є: _46.90 - неспеціалізована оптова торгівля. Наявність об'єктів нерухомого майна: інформація в ДПІ відсутня. Наявність виробничих активів, складських приміщень: інформація в ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області відсутня. Наявність основних виробничих фондів: Інформація про орендовані та одержані по договору лізингу основні засоби, у ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області відсутня. Наявність земельних ділянок: ТОВ «МОТОРБА» не подає у 2014 році до ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області відомості про наявність земельних ділянок. Відповідно до Податкової декларації з податку на прибуток за 2013 рік основні засоби на підприємстві відсутні. ТОВ «МОТОРБА» не надавало жодної інформації про наявність власних чи орендованих основних засобів, що свідчить про неможливість зберігання ТМЦ, які можливо були придбані раніше. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що неможливо підтвердити правомірність здійснення господарських відносин між продавцем ТОВ «Моторба» та ТОВ «Соколівські надра». На підставі вищевикладеного представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів та оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, товариство з обмеженою відповідальністю «Соколівські надра» зареєстровано в якості юридичної особи (), перебуває на податковому обліку у державній податковій інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області та є платником податку на додану вартість, що не заперечують сторони по справі (а.с.17-19).

На підставі п.75.1.1 ст. 75 Податкового кодексу України, у порядку ст.76 Податкового кодексу України відповідачем проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за листопад 2014 року, у ході якої використано податкову декларацію з ПДВ за листопад 2014 року від 22.12.2014 та додаток до даної декларації: додаток № 5 від 22.12.2014, уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2014 року від 30.01.2015, АІС «Податковий борг». За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт № 357/12-14-15-01/25-34086384 від 07.09.2015 з висновками якого позивач не погодився та надав заперечення, які були розглянуті відповідачем та не знайдено підстав для скасування висновків вказаного акту (а.с.6-12,47-51, 99-102,104).

Згідно висновків акту № 357/12-14-15-01/25-34086384 від 07.09.2015 позивачем завищено суми податкового кредиту, заявлену у податковій декларації з ПДВ за листопад 2014 року на 16 541,67 грн., завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 1864 грн. та, як наслідок заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до загального/спеціального фонду державного бюджету на 14648 грн., та відповідальність платника передбачено п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України (а.с.12).

До вищевказаних висновків акту відповідач дійшов з огляду на наступне.

За рахунок віднесення до податкового кредиту листопада 2014 року сум податку на додану вартість по постачальнику ТОВ «МОТОРБА» на підставі податкових накладних від 26.11.2014 №402 на суму ПДВ 8641,67 грн. та від 29.11.2014 №403 на суму ПДВ 8200 грн., правомірність здійснення господарських операцій з яким не можливо підтвердити, ТОВ «Соколівські надра» було порушено вимоги пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищена сума податкового кредиту, заявлена в податковій декларації з ПДВ за листопад 2014 року на 16541,67 грн., завищена сума залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 1864 грн. та занижена суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету на 14648 грн.

При проведенні перевірки взято до уваги податкову інформацію викладену у листі ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області від 09.04.2015 №367/7/14-02-22-02-12. Відповідно до вказаної інформації зустрічну звірку ТОВ «МОТОРБА», код за по взаємовідносинам з платниками податків провести неможливо, у зв'язку з тим, що місцезнаходження ТОВ «МОТОРБА» не встановлено платник має стан 9 (довідка ОУ ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області про відсутність за місцезнаходженням від 09.04.15 №1245/7/14-03-07-04). Основні засоби на підприємстві відсутні. Кількість працівників складає 7 осіб. З проведеного аналізу вбачається, що податкові накладні за жовтень-грудень 2014 року отримані від постачальників ТОВ «МОТОРБА» виписані декілька разів на день одними й тими же постачальниками із загальною сумою по кожному, що перевищує 10000 грн. Вищезазначене свідчить про ухилення від реєстрації податкових накладних в ЄРПН шляхом їх дроблення до сум ПДВ менше 10000 грн. з метою уникнення декларування дійсної номенклатури товару що придбається у контрагентів-постачальників. Враховуючи те, що не можливо підтвердити факт реального здійснення господарських операцій ТОВ «МОТОРБА» з підприємствами- постачальниками, податкові накладні, виписані ТОВ «МОТОРБА» в подальшому підприємствам - покупцям за відповідними фінансово-господарськими операціями мають ознаки первинних документів таких, що не відповідають чинному законодавству, а тому податкові накладні, складені та видані з порушенням податкового законодавства України, не можуть вважатися належним доказом на підтвердження правомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість підприємствами-покупцями.

На підставі акту № 357/12-14-15-01/25-34086384 від 07.09.2015 відповідачем складено податкові повідомлення рішення, зокрема № НОМЕР_2 від 30.09.2015 та оскаржуване № НОМЕР_1 від 30.09.2015 на суму 18 310 грн. (податкове зобовязання - 14648,00 грн., штрафна санкція 3662 грн.) (а.с.43 46).

Позивач не погодившись з податковим повідомленням рішенням № НОМЕР_2 від 30.09.2015 оскаржив його до Головного управління ДФС у Луганській області (а.с.83).

За результатами розгляду скарги позивача, відповідачем винесено рішення № 399/10/12-32-10-04-08 від 18.12.2015, яким скасовано податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 30.09.2015 про зменшення розміру відємного значення з ПДВ на 1894 грн. та, відповідно до якого щодо висновків акту, зазначено, що обгрунтування порушень податкового законодавства посиланням виключно на податкову інформацію контрагентів платника податків, який перевіряється - без дослідження первинних документів (податкових, видаткових накладних, актів виконаних робіт, договорів та інших) на підставі яких відбувались господарські взаємовідносини, пояснень посадових осіб платника щодо здійснення операцій, проведених розрахунків, без дослідження ланцюга постачання товарів (послуг), схеми ухилення від сплати податків не може бути належним доказом нереальності здійснення господарських операцій між платником та його контрагентом.

З урахуванням того, що в акті перевірки не досліджено господарські операції з ТОВ «МОТОРБА» (номенклатуру реалізованих товарів або послуг, їх вартість, кількість) не досліджено первинні документи на підставі яких вони здійснювали (договора, акти виконаних робіт, податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні) не досліджено подальше використання в господарській діяльності або реалізацію придбаних товарів або послуг, не відображено результати аналізу, який свідчив би про використання схеми приховування податків ГУ ДФС у Луганській області дійшло до висновку, що відсутні підстави вважати обґрунтованими висновки акту перевірки щодо порушення ТОВ «Соколівські надра» вимог пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, завищення суми податкового кредиту, заявленого в податковій декларації з ПДВ за листопад 2014 року на 16541,67 грн. завищення суми залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 1864 грн. (а.с.13-16).

08.08.2016 відповідачем у відношенні позивача складено податкову вимогу № 380-17, у звязку з тим, що станом на 07.08.2016 сума податкового боргу вказаного платника податків за узгодженими грошовими зобовязаннями становить 25 614,68 грн. (а.с.5,55).

Рішенням Головного управління ДФС у Луганській області від 05.10.2016 № 544/10/12-32-17-10 на скаргу позивача від 07.09.2016 № 07/09-1 щодо податкового повідомлення рішення від 30.09.2015 № НОМЕР_1 на суму 18310 грн., скаргу залишено без розгляду, оскільки дане питання розглядається в судовому порядку та минуло 10 днів з моменту отримання оскаржуваного рішення (а.с.89,89).

Листом від 28.02.2017 № 12-14-17-13/2332 ДПІ у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області на лист позивача, повідомила, що його податковий борг відповідно до податкової вимоги від 08.08.2016 № 380-17 виник внаслідок часткової несплати податкової декларації з податку на додану вартість № НОМЕР_3 від 19.07.2016 терміном сплати 30.07.2016 (а.с.127-135).

Відповідно до інтегрованої картки позивача 26.10.2015 нараховано 14 648,00 грн. за оскаржуваним податковим повідомленням рішенням № НОМЕР_1 від 30.09.2015, 26.10.2015 донараховано штрафні санкції у сумі 3662,00 грн. та нараховано пені у сумі 1752,94 грн. за вказаним рішенням (а.с.113).

Також з інтегрованої картки позивача вбачається, що наступні платежі за податковими деклараціями з ПДВ ним вносилися своєчасно та в повному обсязі, однак, фактично відбувалося погашення сум, нарахованих у звязку з оскарженим повідомленням-рішенням.

Приймаючи рішення в цій справі, суд не може погодитись з обгунтуваннями відповідача, які стали підставою для висновків, викладених в акті перевірки, на підставі якого винесене оскаржуване податкове повідомлення рішення, керуючись такими вимогами чинного законодавства.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Згідно з п.76.1 ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Відповідно до п.86.2 ст.86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

З матеріалів справи судом встановлено, що камеральна перевірка позивача була проведена 07.09.2015, у зв'язку з виявленням порушень контролюючим органом складено акт та на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення.

Згідно з пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПКУ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПКУ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно статті 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п.201.7).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (201.8.).

Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду (201.9.).

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (201.10).

Отже, предметом камеральної перевірки є правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування, проте достовірність цих показників, перевіряється шляхом комплексного дослідження в ході документальної перевірки: податкових декларацій, фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку та первинних документів.

В судовому засіданні встановлено, що під час проведення камеральної перевірки даних, задекларованих в декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року відповідачем було використано не лише податкову звітність, а і податкову інформацію, на підставі якої зроблено висновок про нереальність господарських операцій позивача з його контрагентом, що суперечить нормам п.75.1.1 ст. 75 Податкового кодексу України.

Таким чином, не має підстав вважати обгрунтованими висновки акту перевірки, щодо порушення ТОВ «Соколівські надра» вимог пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.6 статті 201 Податкового кодексу України на підставі чого такі висновки не можуть бути покладені в основу для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення чи іншого рішення контролюючого органу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 30.09.2015 (14 648 за основним платежем, 3662 штрафні санкції).

Щодо визнання протиправною та скасування податкової вимоги державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області № 380-17 від 08.08.2016, суд дійшов до висновку, що дана вимога підлягає задоволенню в частині визнання протиправною та скасування на суму 20 062,94 грн. (двадцять тисяч шістдесят дві гривні 94 коп.), оскільки вказана сума є сумою нарахувань за податковим повідомленням-рішенням форми «Р» № НОМЕР_1 від 30.09.2015 (з урахуванням нарахованої пені у сумі 1752,94 грн.), щодо якої суд дійшов висновку про необгрунтованність її прийняття контролюючим органом.

На підставі ч.3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено частково, з урахуванням ст. 94 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути з державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень на користь ТОВ «Соколівські надра» судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Соколівські надра до державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, визнання протиправною та скасування податкової вимоги, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 30.09.2015, прийняте державною податковою інспекцією у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області № 380-17 від 08.08.2016 в частині на суму 20 062,94 грн. (двадцять тисяч шістдесят дві гривні 94 коп.).

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області (, місцезнаходження: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, 72) судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень на користь товариства з обмеженою відповідальністю Соколівські надра (, місцезнаходження: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Донецька, будинок 37а) у сумі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 03 квітня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1