Справа № 559/1727/16-а
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 березня 2017 року м. Київ К/800/9237/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Єрьомін А.В., розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 січня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 9 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 9 березня 2017 року, адміністративний позов задоволено.

Скасовано рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 18.02.2016 р., оформлене протоколом № 6, в частині відмови ОСОБА_1 у підтвердженні періодів пільгової роботи за Списком №2 з 18 вересня 1985 року по 11 травня 1987 року, з 20 травня 1987 року по 11 вересня 1987 року, з 22 вересня 1987 року по 10 серпня 1988 року, з 11 серпня 1988 року, по 05 листопада 1990 року, з 12 травня 1992 року по 23 липня 1997 року.

Зобов'язано комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на пільгову пенсію за Списком № 2, періоди роботи:

- з 18 вересня 1985 року по 10 травня 1987 року - робота на посаді газоелектрозварювальника третього та четвертого розряду ремонтно-будівельної дільниці Красноленінського управління бурових робіт №1 виробничого об'єднання "Красноленнінськнафтогаз" (Тюменська обл. Ханти-Мансійський автономний округ), з 20 травня 1987 року по 11 вересня 1987 року газоелекрозварювальником четвертого розряду на дільниці №6 в м.Нягань Сургутської ПМК ПТУС Головтюменьнафтогаз;

- з 22 вересня 1987 року по 10 серпня 1988 року - робота на посаді газоелектрозварювальника четвертого розряду ремонтно-будівельної дільниці Красноленінського управління бурових робіт №1 виробничого об'єднання "Красноленнінськнафтогаз" (Тюменська обл. Ханти-Мансійський автономний округ);

- з 11 серпня 1988 року по 05 листопада 1990 року - робота на посаді газоелектрозварювальника четвертого та п'ятого розряду вахтово-експедиційним методом роботи "Красноленінського спеціалізованого монтажно-налагоджувального управління НПО "Сибнафтоавтоматика";

- з 12 травня 1992 року по 23 липня 1997 року - робота на посаді газоелектрозварювальника п'ятого розряду в автотранспортному цеху Смизького ДОК (із 31 січня 1994 року ВАТ "Смига").

Не погоджуючись з вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить скасувати зазначені вище судові рішення, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що згідно із п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. б. ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За змістом ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (надалі - Порядок), (п. 3) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Отже, є вірними висновки судів попередніх інстанцій про те, якщо пільгова робота - до 31 грудня 1991 року, застосовуються Списки № 1,2 затверджені установою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1,2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1,2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Розділом XXXII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, передбачалися газозварювальники та їх підручні, електрозварники та їх підручні.

Розділом XXXIII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №2 10, передбачалася посада "електрозварник".

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII "Загальні професії" передбачені електрозварники та газозварники.

З огляду на вищезазначене, професія електрогазозварювальника (газоелектрозварювальника) в період із 1985 року по 1997 рік була передбачена у всіх Списках № 2.

Відповідно до п. б. ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

У відповідності до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку підтвердження дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до п.п. 3, 4 Порядку підтвердження вбачається, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії), які створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов'язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної інспекції України з питань праці.

Пункт 11 Порядку підтвердження передбачає, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документ: трудову книжку, документи, видані архівними установами, зокрема: довідку про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, виконання позивачем робіт із шкідливими умовами праці із 18 вересня 1985 року по 11 травня 1987 року, з 20 травня 1987 року по 11 вересня 1987 року, з 22 вересня 1987 року по 10 серпня 1988 року, з 11 серпня 1988 року по 05 листопада 1990 року, з 12 травня 1992 року по 20 серпня 1992 року підтверджується трудовою книжкою БТ-І №7076130, архівними довідками від 24 грудня 2014 року за № 3807, № 3807/2, №3807/3, 3807/4.

Посилання на незначні неточності в архівних довідках не спростовують факту роботи позивача в зазначені періоди та на посадах, передбачених Списком № 2.

Відповідно до п. 4.3. Порядку, у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

З матеріалів справи вбачається, що 27 травня 1994 року згідно із наказу № 66 від 27 травня 1994 року у ВАТ «Смига» (перейменованого 31 січня 1994 року із Смизького ДОК) проведена атестація робочих місць, згідно із яким посада електрогазозварювальника пройшла атестацію.

В свою чергу, виконання позиваче робіт із шкідливими умовами праці із 21 серпня 1992 року по 23 липня 1997 підтверджується і трудовою книжкою, архівною довідкою від 21 грудня 2015 року № 286, копією наказу № 66 від 27 травня 1994 року про проведення атестації робочих місць.

Як встановлено судом, при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, позивач досяг відповідного віку та набув достатнього стажу роботи за професіями, які дають їй право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. ст. 12, 13 і 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та надав відповідні докази які досліджено в повній мірі судами першої та апеляційної інстанцій.

У відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 7 липня 2010 року №2453-VI та частини третьої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) від 6 липня 2005 року №2747-IV Вищий адміністративний суд України переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 211 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

За змістом пункту 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга повинна бути обґрунтованою, тобто містити посилання на помилкове застосування судами норм матеріального права, які не підлягають застосуванню до спірних відносин; та/або неправильне застосування норм матеріального права, які хоч і підлягають застосуванню, проте неправильно витлумачені судами; та/або порушення судами норм процесуального права (та пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи, у випадку, якщо оскаржується судове рішення по суті).

Виходячи з викладеного, зазначена касаційна скарга не є обґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки були належним чином досліджені й оцінені судами, а заявник не наводить підстав вважати, що суди при цьому неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи з викладеного, та керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 січня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 9 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянути Верховним Судом України у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Єрьомін