Справа № 361/1036/17
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-а/361/205/17, cправа № 361/1036/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» березня 2017 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Харченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування,

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить: - скасувати рішення ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області № 159 від 23 грудня 2016 року про відмову йому в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що є мешканцем села Рудня Броварського району Київської області, має статус постраждалого 1 категорії, внаслідок Чорнобильської катастрофи. 08 грудня 2016 року поштою направив на адресу відповідача в черговий раз заяву про надання у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку в межах села Рудня як постраждалому першої категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи. До заяви додав графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, яку я просив передати у власність.

Рішенням сесії ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області від 23 грудня 2016 року йому відмовлено у наданні земельної ділянки у звязку із відсутністю вільних земельних ділянок. Вказане рішення вважає незаконним, оскільки єдиною підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, 13 березня 2017 року представник позивача ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання свого представника не направила. 06 березня 2017 року від сільського голови села Рудня ОСОБА_4 надійшла заява про відкладення розгляду справи, зважаючи на її складність та необхідність підготовки обґрунтованих заперечень.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З урахуванням вказаних обставин, суд вирішує дану справу на підставі наявних в ній даних.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до паспорту громадянина України серії СМ 534327, виданого 28 травня 2003 року Броварським РВГУ МВС України в Київській області ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

З посвідчення № 518215, виданого 01 грудня 2015 року Київською обласною державною адміністрацією вбачається, що ОСОБА_1 є постраждалим першої категорії, внаслідок Чорнобильської катастрофи.

08 грудня 2016 року ОСОБА_1 у порядку статті 118 Земельного кодексу України (далі ЗК України) звернувся до ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області із заявою, в якій просив виділити йому у власність земельну ділянку в межах норм приватизації, а саме 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в межах земель ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області.

Із витягу із протоколу засідання комісії з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів, соціального розвитку села та екології від 23 грудня 2016 року вбачається, що заява ОСОБА_1 розглядалася на засіданні вказаної комісії, за результатами розгляду прийнято рішення про відмову.

Оскаржуваним рішенням ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області від 23 грудня 2016 року № 159 ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Рудня Броварського району Київської області у звязку із відсутністю земель запасу по ОСОБА_2 сільській раді.

Згідно із частинами першою та другою статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і, зокрема, через селищні ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо регулювання земельних відносин.

Частиною першою статті 59 вказаного Закону передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Пунктом 20 статті 20 Закону України «Про правовий статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХII передбачені пільги щодо отримання такими громадянами земельних ділянок, а саме обов'язкове (протягом року після подання заяви) відведення місцевими радами земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва для тих, хто потребує поліпшення житлових умов та перебуває на квартирному обліку, а також відведення земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства, садівництва і городництва, будівництва індивідуальних гаражів і дач.

Згідно зі статтею 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Частинами шостою та сьомою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для, зокрема, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зазначена у оскаржуваному рішенні підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, а саме відсутність земель запасу по ОСОБА_2 сільській раді діючим земельним законодавством не передбачена та суперечить частині сьомій статті 118 ЗК України. Доданий до заяви графічний матеріалів відповідачем не розглядався. З наведених підстав рішення органу місцевого самоврядування підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Одним із принципів адміністративного судочинства є диспозитивність - це надання особам, які беруть участь у справі, можливості вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Частиною другою статті 11 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже, за загальним правилом суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві.

Як роз'яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: - лише у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав - вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Враховуючи викладене, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача у визначеному законом порядку повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виділення у власність земельної ділянки від 08 грудня 2016 року на пленарному засіданні сесії сільської ради у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про задоволення даного позову.

Керуючись статтями 159 163 КАС України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області

від 23 грудня 2016 року № 159 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в селі Рудня Броварського району Київської області.

Зобовязати ОСОБА_2 сільську раду Броварського району Київської області повторно розглянути на пленарному засіданні сільської ради заяву ОСОБА_1 про надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в селі Рудня Броварського району Київської області від 08 грудня 2016 року у місячний строк з дня набрання цим рішенням законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. При відкладенні складення постанови суду в повному обсязі на строк, який не може бути більшим ніж пять днів з дня закінчення розгляду справи, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин