Справа № 2-а-1412/11
Суддя: Фролов О. Л.
Дата ухвалення: 2011-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Тальнівський районний суд Черкаської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-1412/11

31.03.2011 м.Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Фролов О. Л.,

при секретарі - Кремсалюк Т. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області про зобовязання здійснити перерахунок додаткової пенсії та доплати до пенсії, стягнення недоотриманих коштів пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом просить визнати протиправним рішення відповідача - управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області щодо відмови ним розмірів належних йому додаткової пенсії та надбавки до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю у відповідності до ст.ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов'язати відповідача - управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області здійснити перерахунок щомісячної доплати до його пенсії як непрацюючому пенсіонеру не проживаючому на території радіоактивного забруднення згідно ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2010 року; стягнути з відповідача на його користь недосплачену суму щомісячної доплати за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю за період з 01.01.2010 року і проводити йому нарахування і виплату доплати довічно. Зобов'язати відповідача здійснити перерахунок моєї додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, стягнути заборгованість за період з 01.01.2010 року та сплачувати її в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком згідно ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" довічно.

Позивач, просив справу слухати у його відсутність.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області в судове засідання не з'явився, але надав заперечення в якому просив суд в задоволенні позовних вимог позивача відмовити за їх безпідставністю.

Відповідач зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду за період з 01.01.2010 року, оскільки позовну заяву подано лише в лютому 2011 року. Крім того відповідач зазначає, що позивач проживає не в зоні посиленого радіоекологічного контролю, права на підвищення до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, згідно ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не має.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню за наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Враховуючи положення законодавства, під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень КАСУ необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти - рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації, за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб (фізичних та юридичних), яких вони стосуються. Індивідуальні ж акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені.

Усі рішення суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Як вбачається з матеріалів справи фактично позивач просить визнати протиправним відповідь на звернення у вигляді листа, а не рішення.

Отже, вказаний лист не породжує певних правових наслідків, висновки листа не мають обов'язкового характеру для позивача.

Якщо виходити з положень правознавства, то листи не можна визначити як документи, які містять норми права загальної або індивідуальної дії. Вони не можуть створювати нових правових норм, доповнювати чи змінювати чинне законодавство та не мають обов'язкового характеру.

Тобто, вищезазначений лист, складений за результатами звернення, не має обов'язкового характеру і не набуває статусу рішення в розумінні п. 1 частини 2 статті 17 КАС України, внаслідок чого не може бути оскаржений в адміністративному суді в порядку адміністративного судочинства.

Позивач має статус особи яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, що підтверджується копією відповідного посвідчення, не працює, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Тальнівському районі, одержує пенсію за віком та постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів Української PCP від 23.07.1991 року № 106 не віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

З аналізу статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вбачається, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території зони посиленого радіоекологічного контролю, підвищується у розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Враховуючи те, що позивач постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, яке не віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю, позивач права на підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру згідно ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в межах строку звернення до адміністративного суду і до прийняття рішення суду згідно доданих документів не має.

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п. 4 ст. 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до 4-ї категорії осіб, відносяться - особи, які постійно проживають чи постійно навчаються на території посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. Враховуючи те що позивачем не надано доказів того, що він постійно проживає чи постійно навчається на території посиленого радіоекологічного контролю, права на додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком за період в межах строку звернення до адміністративного суду і до прийняття рішення суду, згідно доданих документів не має.

Позов в частині зобовязання здійснити перерахунок та виплату щомісячної доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, згідно положень ст.ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2010 року по 14.08.2010 року включно, залишити без розгляду відповідно до положень ст. 100 КАС України.

В задоволенні позову, в частині стягнення з відповідача суми щомісячної доплати за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю у відповідності до ст.ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відмовити, оскільки позивач згідно наданих документів про реєстрацію місця проживання, постійно не проживає, не навчається в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Сторони підлягають звільненню від сплати судового збору (державного мита) на підставі ст. 4 п. 18, 34 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито" від 30.04.1993 року з послідуючими змінами.

На підставі викладеного, ст.ст. 6, 19, 22, 46, 68, 152 Конституції України, ст.ст. 14, 39, 51, 67, 71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/ 2008, керуючись ст.ст. 17, 18, 99, 100, 183-2, 256 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області про зобовязання здійснити перерахунок додаткової пенсії та доплати до пенсії, стягнення недоотриманих коштів пенсії відмовити повністю.

Сторони звільнити від сплати судового збору (державного мита).

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О. Л. Фролов