Справа № 303/5853/16-а
Суддя: Заболотний А. М.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/5853/16-а
Номер рядка статистичного звіту - 87
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Фозекош І.І.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Маковський О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області № 56/157 від 28.05.2013 року та зобов'язати Мукачівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області провести донарахування стягнутої суми пенсії 929,08 грн. Позов обґрунтовує тим, що 16.06.2016 року отримав лист Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області від 14.06.2016 року № 70-М/09-32 в якому його було повідомлено про те, що за період з 01.04.2009 року по 31.05.2013 року при нарахуванні пенсії виникла переплата в сумі 929,08 грн. у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, а тому належить до категорії працюючих пенсіонерів. Також його було повідомлено, що Мукачівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області 28.05.2013 року було прийняте рішення № 56/157 на підставі якого і було утримано переплату з пенсії в сумі 685,93 грн. в червні 2013 року та 243,15 грн. в липні 2013 року. Вважає рішення № 56/157 від 28.05.2013 року незаконним, оскільки жодних умисних дій з приводу не повідомлення управління Пенсійного фонду України про обставини, що могли вплинути на його пенсійне забезпечення не вчиняв, підприємницькою діяльністю не займався і тому таке підлягає скасуванню, а сума стягнутої пенсії поверненню.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з наведених у ньому мотивів.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що оскільки ОСОБА_3 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, такий належав до категорії працюючих пенсіонерів. У зв'язку з цим пенсія такій особі не підлягала індексації. Відтак вважає оскаржуване рішення законним.

Заслухавши пояслення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши представлені докази та з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. При цьому згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних правах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається а відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Мукачівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Закарпатської області та отримує пенсію за віком, що підтверджується поданими заявами позивача до управління Пенсійного фонду України про призначення (перерахунок) пенсії.

Також судом встановлено, що відповідно до листа Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області від 14.06.2016 року № 70-М/09-32 ОСОБА_3 було повідомлено про те, що за період з 01.04.2009 року по 31.05.2013 року при нарахуванні пенсії виникла переплата в сумі 929,08 грн. у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, а тому належить до категорії працюючих пенсіонерів. У зв'язку з цим Мукачівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області 28.05.2013 року було прийняте рішення № 56/157 на підставі якого було утримано переплату з пенсії в сумі 685,93 грн. в червні 2013 року та 243,15 грн. в липні 2013 року. До листа Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області від 14.06.2016 року № 70-М/09-32 також додано рішення № 56/157 від 28.05.2013 року, яке і є предметом оскарження. Так, відповідно до рішення № 56/157 від 28.05.2013 року «Про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам внаслідок зловживань з їх сторони» встановлено переплату пенсії в сумі 929,08 грн., яка утворилася за період з 01.04.2009 року по 31.05.2013 року у зв'язку з тим, що позивач не повідомив управління Пенсійного фонду України про своє працевлаштування як приватного підприємця, а пенсія виплачувалася йому як непрацюючому пенсіонеру і тому така сума переплати підлягає поверненню.

У зв'язку з цим встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 дійсно був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 09.10.1995 року по 21.06.2013 року. Зазначена обставина визнається таж сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Аналогічно в ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Зі змісту вище зазначених норм випливає, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпний і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Як визначено в ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі пенсії та оплата праці (грошове забезпечення). Відповідно до ст. 10 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи. Пенсія працюючого пенсіонера індексується в розмірі, що з урахуванням оплати праці не перевищує прожиткового мінімуму для працездатної особи. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

Відповідно до п. 9 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. Індексація пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, проводиться після індексації суми оплати праці на підставі виданої підприємством, установою або організацією, де працює пенсіонер, довідки, в якій зазначається розмір його оплати праці, проіндексована її сума і сума індексації. У всіх випадках загальний дохід працюючого пенсіонера, який підлягає індексації, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи. Підприємства, установи та організації зобов'язані у двотижневий строк після проведення індексації оплати праці подавати органам, які призначають і виплачують пенсію, інформацію про розмір оплати праці працюючого пенсіонера, проіндексовану її суму та суму індексації. На підставі поданої інформації органи, які призначають і виплачують пенсію, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, здійснюють перерахунок сум індексації пенсій, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії.

Згідно з ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду ведуть облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходження страхових внесків, створюють і забезпечують функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб. Відомості про застрахованих осіб, в тому числі працюючих пенсіонерів, подаються територіального органу Пенсійного фонду страхувальниками-роботодавцями, відповідними підприємствами, установами, організаціями, які виплачують цим особам заробітну плату.

З вищевикладених норм вбачається, що індексація доходів працюючого пенсіонера проводиться за сумарним принципом в межах прожиткового мінімуму для працюючої особи, відомості щодо якої про заробітну плату та нарахований розмір індексації до управління Пенсійного фонду України повинно подаватись підприємством (установою) за місцем роботи пенсіонера. До того ж, коли пенсіонер є працюючим, індексація його доходів проводиться спочатку за основним місцем роботи в межах сум прожиткового мінімуму для працездатної особи. В першу чергу індексується його сума оплати праці і лише після цього можливе проведення індексації пенсії (в межах прожиткового мінімуму для працездатної особи, тобто, якщо дохід пенсіонера за місцем роботи проіндексований виходячи з розміру оплати праці, меншому ніж вказаний прожитковий мінімум) на підставі виданої підприємством, установою або організацією, де працює пенсіонер, довідки, в якій зазначається розмір його оплати праці, проіндексована її сума і сума індексації.

При цьому, як вище встановлено судом, ОСОБА_3 був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 09.10.1995 року по 21.06.2013 року. Разом з тим, доказів про те, що ОСОБА_3 в період реєстрації його в статусі фізичної особи-підприємця, як при прийнятті оскаржуваного рішення, так і при розгляді цієї справи, отримував дохід чи такий підлягав індексації, не встановлено.

Таким чином, висновок органу Пенсійного фонду України про те, що факт реєстрації позивача в якості фізичної особи-підприємця виключає можливість індексації його пенсії, не відповідає зазначеним положенням чинного законодавства України.

Щодо наявності у позивача обов'язку повідомляти управління Пенсійного фонду України про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, як на підставу для прийняття оспорюваного рішення, суд зазначає наступне. Як передбачено в ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Щодо неповідомлення позивачем про обставини, що зумовлюють зміну розміру його пенсії, суд зауважує, що оскільки доказів отримання доходу в період здійснення підприємницької діяльності чи індексації такого судом не встановлено, а тому твердження про наявність вказаних обставин є необґрунтованим. Додатково суд звертає увагу на те, саме відповідач повинен був довести факт протиправної (умисної) поведінки позивача, настання шкоди (її розмір) та причинний зв'язок між ними. Одночасно також суд враховує і те, що в силу ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Зазначене свідчить, що перевірка достовірності поданих документів та обставин за яких виплачується пенсія також покладається і на пенсійний орган.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності та враховуючи те, що судом не встановлено, що сума пенсії у розмірі 929,08 грн., яку як вважає відповідач є надмірною, виплачена ОСОБА_3 внаслідок зловживань з його боку або подання страхувальником недостовірних даних, що у розумінні ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виключає застосування до позивача негативних наслідків у вигляді прийняття рішення про стягнення з нього надміру сплачених сум пенсії, а сам факт реєстрації позивача в якості фізичної особи-підприємця не може бути підставою для не індексації пенсії чи стягнення вже нарахованої пенсії, враховуючи в тому числі відсутність доказів отримання доходу в період здійснення підприємницької діяльності чи індексації такого, слід прийти до висновку про наявність підстав для визнання незаконним та скасування рішення Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області № 56/157 від 28.05.2013 року, а також необхідності зобов'язання Мукачівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області провести донарахування ОСОБА_3 стягнуту суму пенсії 929,08 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17-19, 69-71, 128, 158-163, 167 КАС України, ст.ст. 101, 102, 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 12 ,42, 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Мукачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області № 56/157 від 28.05.2013 року.

Зобов'язати Мукачівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області провести донарахування ОСОБА_3 стягнуту суму пенсії 929,08 гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мукачівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а в разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України - протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя А.М.Заболотний