Справа № 817/50/17
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2017 р.Р і в н е 817/50/17
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А., за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М., сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не прибув,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.10.2014 року №.

Позивач на обґрунтування позовних вимог зазначає, що за наслідками позапланової документальної перевірки виявлено заниження позивачем об'єкту оподаткування податком на доходи фізичних осіб внаслідок невключення до складу загального річного оподатковуваного доходу за 2013 рік доходів, отриманих у вигляді додаткового блага у зв'язку з прощенням (анулюванням) заборгованості згідно кредитного договору від 28.03.2008 року №46/08/КА/Ф, укладеного з ВАТ АБ "Укргазбанк". Позивач вважає такі висновки відповідача безпідставними, оскільки жодних доходів фактично не отримував. Просить позов задовольнити повністю.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив та заперечень на адміністративний позов не подав.

Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, на основі наявних у матеріалах справи доказів.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку щодо отримання доходу у вигляді додаткового блага громадянином ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, за наслідками якої складено акт від 04.08.2014 року №131//17-100 (а.с. 23-27).

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.10.2014 року № про збільшення платнику податків грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 35536,76 грн., в тому числі 28429,41 грн. за основним платежем та 7107,35 грн. штрафу (а.с. 5).

В основу прийняття даного податкового повідомлення-рішення покладено висновки про порушення позивачем пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14, пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.1 ст. 164, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, що полягало у заниженні об'єкту оподаткування податком на доходи фізичних осіб за 2013 рік на суму 28429,41 грн. внаслідок не включення до його складу доходів отриманих у вигляді додаткового блага у зв'язку з прощенням заборгованості за договором кредиту від 28.03.2008 року №46/08/КА/Ф, укладеним з ВАТ АБ "Укргазбанк".

Відповідно до пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з пп. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України, загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Підпунктом 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України передбачено, що загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Підпунктом "д" пункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновків, що обов'язок включення анульованих (прощених) кредитором сум боргу до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку як додаткового блага виникає в тому разі, якщо такі суми відповідають ознакам доходів у значенні, в якому вони наведені у Податковому кодексі України.

Зокрема, підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:

а)процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України;

б)доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;

в)доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;

г)доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;

ґ)доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;

д)інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);

е)спадщини, подарунків, виграшів, призів;

є)заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;

ж)доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

За змістом підпункту 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Таким чином, визначальною ознакою доходу платника податків для його включення до складу бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб є його фактичне отримання у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Судом досліджено, що 28.03.2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №46/08/КА-Ф, предметом якого стало надання кредиту у сумі 46280,00 дол. США на строк до 27.03.2015 року зі сплатою процентів у розмірі 12,5% річних (а.с. 20-22).

ПАТ АБ "Укргазбанк" своїм листом повідомило ОСОБА_1 про анулювання йому заборгованості за даним договором, у тому числі, в сумі 168581,24 грн. зі сплати штрафних санкцій (а.с. 28).

Як підтверджується наданим Відділенням №100/17 ПАТ АБ "Укргазбанк" листом від 20.03.2017 року №5-100/17/317/2017 та відомістю нарахування відсотків за даним договором, прощена (анульована) заборгованість в сумі 168581,24 грн. складається з штрафів та пені, нарахованих за неналежне виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором №46/08/КА-Ф від 28.03.2008 року (з розрахунку: 137325,67 грн. - пеня за неналежне виконання зобов'язань по повернення кредиту, 24000,00 грн. - пеня за неналежне виконання зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитними коштами, 12985,00 грн. - штраф за невиконання зобов'язань щодо страхування предмету застави, з урахуванням часткової сплати у сумі 4430,93 грн. та 1298,50 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 605 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Отже, нарахування пені та штрафів є лише засобом забезпечення виконання основного зобов'язання перед третьою особою - банком.

Таким чином, анульована (прощена) ОСОБА_1 заборгованість у сумі 168581,24 грн. за штрафами та пенею, що нараховані за кредитним договором №46/08/КА-Ф від 28.03.2008 року, не відповідає критеріям доходів, отриманих у вигляді додаткового блага, в розумінні Податкового кодексу України і не могла враховуватись при визначенні позивачу об'єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

За наведених обставин, оспорюване податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 07.10.2014 року № є неправомірними та підлягає скасуванню і позовні вимоги знаходять своє підтвердження достатніми належними і допустимими доказами та підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати згідно статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України присуджуються на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 07.10.2014 року №, яким ОСОБА_1 збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 35536,76 грн., в тому числі 28429,41 грн. за основним платежем та 7107,35 грн. штрафу.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.