Справа № 802/653/16-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/653/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Віятик Наталія Володимирівна

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

30 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

Представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся позивач з адміністративним позовом до Вінницької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 09.12.2015 №.

Відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття оскарженого рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції оскаржену постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про перенесення розгляду справи, однак суд апеляційної інстанції вважає, що враховуючи неодноразове перенесення розгляду та для розгляду справи в розумні строки, в задоволенні даної заяви слід відмовити.

Представники відповідача проти апеляційної скарги заперечила та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відповідності до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи та підтвердилось в судовому засіданні, 31.01.2008 між позивачем та ЗАТ Промінвестбанк було укладено кредитний договір №06-2.1/76, за умовами якого ОСОБА_3 отримав у кредит грошові кошти в сумі 70000,00 доларів США, під 10% річних за користування кредитом, з терміном повернення до 30.01.2028.

17.12.2012 ТОВ Кредитні ініціативи та ПАТ Промінвестбанк уклали договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ПАТ Промінвестбанк відступив право вимоги ТОВ Кредитні ініціативи до ОСОБА_3

30.05.2013 ТОВ Кредитні ініціативи та позивач уклали додатковий договір до кредитного договору №06-2.1/76 від 31.01.2008 про припинення зобовязання передаванням відступного, відповідно до умов якого сума основного боргу становила 51867,45 дол. США (414576,53 грн.). Позивач сплатив кредитору суму заборгованості в розмірі 343699,00 грн. Таким чином, ОСОБА_3 списано кредитну заборгованість у сумі 70877,53 грн.

На виконання вимог пп.164.2.17 ст.164 ПК України, ТОВ Кредитні ініціативи листом від 30.05.2013 за №2013/05/Б-0-77 повідомив боржника ОСОБА_3 про юридичні наслідки прощеної заборгованості у розмірі 70877,53 грн., зокрема, про те, що сума боргу, анульованого (прощеного) кредитором, вважається доходом, отриманим платником податку, як додаткове благо, та підлягає оподаткуванню (сплаті), а також про необхідність декларування своїх доходів за підсумками 2013 року.

Водночас, посадовою особою Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області на підставі підпунктів 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України та на підставі наказу від 29.09.2015 №2686 проведено позапланову невиїзну документальну перевірку діяльності фізичної особи ОСОБА_3 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013.

Перевіркою встановлено порушення ОСОБА_3 п.п. д п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.177.11 ст. 177 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік на суму 11819,78 грн.

За наслідками перевірки Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області складено акт від 04.11.2015 №2784/1701/НОМЕР_1 та 09.12.2015 прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб 14774,73 грн., у тому числі: 11819,78 грн. - основний платіж, 2954,95 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Вважаючи податкове повідомлення - рішення відповідача від 09.12.2015 № протиправним та таким, що підлягає скасуванню, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом.

За результатом розгляду справи, суд І інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з даним рішенням суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно - правовому спору в межах апеляційної скарги, зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно з підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Пунктом 179.1 статті 179 ПК України передбачено, що платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

В пункті 123.1 статті 123 ПК України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 ПК України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість, прощена позивачу, включається до його річного оподатковуваного доходу як отримане додаткове благо.

Проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення, суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає за необхідне зазначити, що на час здійснення перевірки відповідачем не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, податок на доходи фізичних осіб з отриманих в 2013 році доходів не сплачено, а відтак у податкового органу були підстави для винесення оскарженого рішення.

Крім того оскаржене рішення було прийнято податковим органом на виконання та в межах повноважень покладених на них Законами України, як наслідок неподання позивачем декларації в передбачений ПК України строк та не зазначення в такій додатково отриманого блага.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5