Справа № 805/1109/17-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 р. Справа №805/1109/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 11 год. 50 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабаш Г.П.,

при секретарі Кочетові В.К.,

за участю

позивача ОСОБА_1 (особисто),

представника позивача ОСОБА_2 (за договором),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, ОСОБА_3 комісії №4 Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Апеляційної атестаційної комісії східного регіону №7 за участю третіх осіб Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Торецького відділення Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу щодо включення до списку поліцейських, які підлягають атестуванню; скасування рішення від 21.12.2016 року; скасування рішення від 25.01.2017 року; скасування наказу від 30.01.2017 року №67о/с в частині звільнення зі служби в поліції; поновлення на службі в поліції; стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (відповідач 1), ОСОБА_3 комісії №4 Головного управління Національної поліції в Донецькій області (відповідач 2), Апеляційної атестаційної комісії східного регіону №7 (відповідач 3) за участю третіх осіб Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (третя особа 1), Торецького відділення Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (третя особа 2) про визнання протиправним та скасування наказу щодо включення до списку поліцейських, які підлягають атестуванню; скасування рішення від 21.12.2016 року; скасування рішення від 25.01.2017 року; скасування наказу від 30.01.2017 року №67о/с в частині звільнення зі служби в поліції; поновлення на службі в поліції; стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він на підставі наказу від 07.11.2015 року №62о/с проходив службу у Бахмутському відділі ГУНП в Донецькій області на посаді інспектора Торецького відділення поліції. Позивач зазначає, що виданням наказу від 07.11.2015 року №62о/с відповідач 1 підтвердив його відповідність вимогам до поліцейських. В грудні 2016 року позивачу стало відомо, що ГУНП в Донецькій області буде проводити атестування поліцейських з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого та всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив службової карєри. Позивач вказує на те, що у відповідача 1 не було жодних законних підстав для включення його до списків поліцейських, які підлягають атестуванню. З наказом про проведення атестування позивач ознайомлений не був, проте за вказівкою начальника прибув до м. Краматорська, де пройшов атестаційне тестування. 21.12.2016 року позивач пройшов співбесіду у ОСОБА_3 комісії, за результатами якої був зроблений висновок про невідповідність його займаній посаді та необхідність звільнення зі служби в поліції. Позивач вважає, що при складенні атестаційною комісією висновку про відповідність чи невідповідність його займаній посаді всупереч вимогам закону не були враховані всі матеріали, зібрані на нього.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач 1 позовні вимоги не визнав, надав до суду заперечення проти позову, які вмотивовані тим, що з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх особистого кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посада, а також перспектив їхньої службової карєри при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу, звільненні зі служби через службову невідповідність, з урахуванням вимог законодавства наказом начальника ГУНП в Донецькі області від 26.11.2016 року №1945 призначено атестування поліцейських. Наказом ГУНП в Донецькій області від 28.11.2016 року №1949 затверджено списки поліцейських структурних підрозділів, відділів (відділень) поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, які підлягають атестуванню. ОСОБА_1 був віднесений до списку поліцейських, як особа, що займаній посаді відповідає та заслуговує призначення на вищу посаду. За результатами проведеної атестації позивачем набрано загалом 61 бал. Співбесіда атестаційної комісії з позивачем проводилась 21.12.2016 року. За результатами розгляду матеріалів, зібраних відносно ОСОБА_1, проведеної з ним співбесіди атестаційною комісією прийнято рішення про невідповідність останнього займаній посаді та необхідність звільнення зі служби. Дане рішення викладене протоколом від 21.12.2016 року №18. Таким чином, відповідач 1 вважає, що рішення про звільнення позивача зі служби прийнято з урахуванням вимог діючого законодавства. Також зауважив, що відповідно до наказу №1245дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області» від 29.11.2016 року посада, на якій перебував позивач на момент звільнення, скорочена. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представники відповідачів, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились. Представником відповідача 1 під час судового розгляду справи до суду надавались клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, які вмотивовані неможливістю прибуття представника внаслідок обмеження фінансування та складності пересування в регіоні з приводу проведення антитерористичної операції. Однак, з приводу завантаженості відповідних майданчиків для проведення судових засідань в режимі відеоконференцій в задоволенні вказаних клопотань було відмовлено.

Представником третьої особи 1 до суду також надано заперечення проти позову, в яких зазначається про те, що згідно положень діючого законодавства Бахмутський відділ поліції та Торецьке відділення Бахмутського відділу поліції не є субєктами владних повноважень, та, відповідно, не мають процесуальної дієздатності. Також, зазначає, що під час проведення переатестації та винесення наказів за результатами проведеної атестації зі сторони Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області та відповідачів не було порушень зазначених норм законодавства. Таким чином, просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Представники третіх осіб, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились. Під час судового розгляду справи представниками третіх осіб до суду також надавались клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, в задоволенні яких у звязку з завантаженістю відповідних майданчиків для проведення судових засідань в режимі відеоконференцій було відмовлено. Представником третьої особи 1 до суду надано клопотання про здійснення розгляду справи без його участі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відповідності до наказу ГУНП в Донецькій області від 07.11.2015 року №62о/с прийнятий на службу до Національної поліції.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 25.04.2016 року №100о/с у звязку з організаційно-штатними змінами на підставі наказу Національної поліції України від 17.03.2016 року №223 «Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції України» лейтенанта поліції ОСОБА_1 вирішено призначити інспектором Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області.

26.11.2016 року наказом ГУНП в Донецькій області №1945 «Про призначення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Донецькій області» вирішено призначити з 05 грудня 2016 року атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Донецькій області. Керівників структурних підрозділів (відділень) поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області зобовязано, зокрема, скласти атестаційні листи на підлеглих, які направляються на атестування, скласти списки поліцейських які підлягають атестуванню та подати складені списки до УКЗ ГУНП в строк до 30 листопада 2016 року.

Наказом відповідача 1 від 28.11.2016 року №1949 затверджено списки поліцейських структурних підрозділів, відділів (відділень) поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, які підлягають атестуванню.

30.11.2016 року в.о. начальника Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області складено атестаційний лист відносно лейтенанта поліції ОСОБА_1, в якому зазначено на сумлінне виконання позивачем своїх функціональних обовязків, дотримання ним вимог нормативно-правових актів, посадових обовязків, наказів керівництва; добрий рівень теоретичної підготовки та необхідні практичні навики для роботи в займаній посаді; недопущення порушень законності в роботі. Висновком прямого керівника від 30.11.2016 року в даному атестаційному листі встановлено відповідність позивача займаній посаді та зазначено, про те, що він заслуговує призначення на вищу посаду.

02.12.2016 року наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області №1984 створено атестаційні комісії ГУНП в Донецькій області та затверджено персональний склад атестаційних комісії ГУНП в Донецькій області.

Наказом Національної поліції України від 20.12.2016 року №1336 в Національній поліції України створено апеляційну атестаційну комісію східного регіону №7 для розгляду скарг поліцейських Головного управління Національної поліції в Донецькій області на висновки атестаційних комісій та затверджено її персональний склад.

За результатами проведеної атестації позивача ОСОБА_3 комісією №4 ГУНП в Донецькій області складено Протокол №18 від 21.12.2016 року. В даному протоколі вказано на те, що за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення ОСОБА_3 комісією №4 ГУНП в Донецькій області прийнято рішення про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та необхідність звільнення останнього зі служби в поліції через службову невідповідність. Так, комісією вказано на низький рівень знань ОСОБА_1 КУпАП, Закону України «Про національну поліцію» та документів, які регламентують службову діяльність. Висновком атестаційної комісії від 21.12.2016 року встановлено невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та необхідність звільнення останнього зі служби в поліції через службову невідповідність.

24.12.2016 року позивач звернувся до Голови апеляційної атестаційної комісії східного регіону із заявою щодо перегляду рішення атестаційної комісії від 21.12.2016 року стосовно його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

За результатами розгляду матеріалів та обговорення Апеляційною атестаційною комісією східного регіону №7 складено Протокол №3 від 25.01.2017 року. В даному протоколі вказано на відхилення заяви ОСОБА_1 та залишення без змін рішення атестаційної комісії. Так, апеляційною комісією вказано на низький рівень знань ОСОБА_1 КУпАП, Закону України «Про національну поліцію» та документів, які регламентують службову діяльність.

Висновком апеляційної атестаційної комісії від 25.01.2017 року відхилено заяву позивача та залишено без змін рішення атестаційної комісії.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 30.01.2017 року за №67о/с «По особовому складу» відповідно до розділу VІІ Закону України «Про Національну поліцію», зокрема, лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора Бахмутського відділу поліції звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 (через службову невідповідність).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII), який набрав чинності з 07.11.2015 року.

Відповідно до пункту 4 Розділу XI Прикінцеві та Перехідні положення Закону №580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Закон №580-VIII визначає способи перевірки кандидата на службу в поліції, при просуванні по службі, або вирішенні питань відповідності займаної посаді поліцейського.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 52 Закону №580-VIII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) комплектуванню в порядку просування по службі посад молодшого, середнього та вищого складу поліції, крім випадку, передбаченого частиною третьою вказаної статті, за рішенням керівника, уповноваженого призначати на такі посади, може передувати або проведення конкурсу, або проведення атестації.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 65 Закону №580-VIII переміщення поліцейських здійснюється на вищу посаду у порядку просування по службі.

Частиною 8 даної статті передбачено, що переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

За приписами ч. 1 ст. 57 Закону №580-VIII атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри.

Частиною 2 вказаної норми встановлено, що атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Суд зазначає, що кожна з трьох підстав для проведення атестування, які передбачені частиною другою статті 57 Закону, повинна бути повязана з певними передумовами.

З наданих відповідачем 1 заперечень проти позову вбачається, що підставою для призначення атестування позивача стали обставини претендування його на вищу посаду.

Втім, представниками відповідачів під час судового розгляду справи не надано інформації із зазначенням посади, на яку претендував позивач.

Зазначені докази, документ щодо волевиявлення позивача стосовно проходження служби на вищій посаді, інформація щодо посади, на яку претендував позивач та штатний розклад, яким передбачена конкретна посада, на яку, як зазначає відповідач 1, претендував позивач, були витребувані ухвалою суду від 01.03.2017 року, однак до суду надані не були.

Натомість, представником відповідача 1 до суду надано пояснення, в яких вказано, що переміщення поліцейських на вищу посаду здійснюється в порядку просування по службі. Тобто, як вказує відповідач 1, переміщення поліцейського може здійснюватись як за його бажанням, так і за ініціативою керівництва. При цьому, отримання згоди поліцейського на переміщення на вище посаду законом прямо не передбачено. Так, відповідач 1 зазначає, що просування по службі позивача було визначено ініціативою керівництва.

Однак, суд зауважує, що діючим законодавством чітко визначений перелік підстав для проведення атестування поліцейських, однією з яких є призначення на вищу посаду.

Проте, відповідачами по справі не визначено, яким саме чином було прийнято рішення відносно позивача про просування його по службі, не зазначено ким саме прийнято таке рішення та чи враховувалось волевиявлення позивача відносно обставин його просування по службі.

Також, ухвалами суду від 13.02.2017 року та від 01.03.2017 року у відповідачів, зокрема, було витребувано належним чином засвідчену копію списку осіб, відносно яких вирішено питання про проведення атестації, до якого був включений ОСОБА_1 (інформацію щодо реєстрації вказаного списку, його погодження, зазначення наказу, на підставі, або додатком до якого його затверджено тощо).

Так, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що Наказом ГУНП в Донецькій області від 28.11.2016 року №1949 затверджено списки поліцейських структурних підрозділів, відділів (відділень) поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, які підлягають атестуванню.

Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу зі списку поліцейських Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, які підлягають призначенню на вище посаду ОСОБА_1 включений до даного списку під порядковим номером 190.

В той же час, з даного списку не вбачається його реєстрації, погодження, та зазначення наказу, на підставі або додатком до якого його затверджено, з огляду на що у суду відсутні докази існування відповідного наказу, з якого вбачалось би включення саме позивача до списку осіб, що підлягали атестуванню.

За таких обставин неможливо достовірно встановити, що витяг зі списку із зазначенням під порядковим номером 190 П.І.Б. та посади ОСОБА_1 був затверджений саме наказом від 28.11.2016 року №1949.

Зі спірного в даній справі наказу ГУНП в Донецькій області від 30.01.2017 року №67о/с в частині звільнення позивача зі служби з поліції вбачається, що підставою винесення даного наказу є висновок атестаційної комісії від 21.12.2016 року та висновок апеляційної атестаційної комісії від 25.01.2017 року.

Зважаючи на пункт 3 частини третьої статті 2 КАС України, відповідно до якого у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, суд має право і зобовязаний перевірити обґрунтованість спірного рішення.

Таким чином, враховуючи те, що підставою видання спірного наказу в частині звільнення ОСОБА_1 є рішення атестаційної комісії, суд вважає за необхідне перевірити обґрунтованість такого рішення навіть за відсутності передумов для проведення атестації.

Це узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із «повною юрисдикцією», тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 28 червня 1990 року у справі «Обермейєр проти Австрії» (CASE OF OBERMEIER v. AUSTRIA); п. 155 рішення Європейського суду з прав людини від 4 березня 2014 року у справі «Гранд Стівенс проти Італії» (CASE OF GRANDE STEVENS v. ITALY)).

При цьому стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини виробив позицію, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх обєктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31 липня 2008 року у справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки» (CASE OF DRUЋSTEVNН ZБLOЋNA PRIA AND OTHERS v. THE CZECH REPUBLIC); п. 157 рішення від 21 липня 2011 року у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS); п. 44 рішення від 22 листопада 1995 року у справі «Брайєн проти Обєднаного Королівства» (CASE OF BRYAN v. THE UNITED KINGDOM); п. 156-157, 159 рішення від 21 липня 2011 року у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS); п. 4 рішення Європейської комісії з прав людини щодо прийнятності від 8 березня 1994 року у справі «ISKCON та 8 інших проти Обєднаного Королівства» (ISKCON and 8 Others against the United Kingdom); п. 47-56 рішення від 2 грудня 2010 року у справі «Путтер проти Болгарії» (CASE OF PUTTER v. BULGARIA).

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 року №11.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками. Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами (ч.ч. 3, 4 ст. 57 Закону №580-VIII).

Порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України визначено Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (далі Інструкція №1465), розробленою відповідно до Закону №580-VIII.

Пунктом 2 розділу І Інструкції №1465 встановлено, що керівники всіх рівнів зобовязані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та обєктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються.

Випадки проведення атестування, визначені в пункті 3 розділу І Інструкції №1465, є аналогічними тим, що зазначені у частині 2 статті 57 Закону №580-VIII. Так, атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Рішення про проведення атестування та про строки, у які проводиться атестування, приймає Голова Національної поліції України, керівники органів поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими актами законодавства України призначаються на посади їх наказами.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Відповідно до Інструкції №1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники (п. 3 розділу ІV Інструкції №1465).

На поліцейських, які отримали нове призначення з вибуттям з підлеглості попередньому керівнику за три місяці і менше до початку атестування, атестаційні листи складаються за новим місцем служби з урахуванням матеріалів-характеристик, отриманих при прийнятті його на нову посаду та з особових справ (п. 4 розділу ІV Інструкції №1465).

Пунктами 7, 8, 9 розділу ІV Інструкції №1465 передбачено, що керівники, які складають атестаційний лист, зобовязані: ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується:

1) результати службової діяльності згідно з функціональними обовязками;

2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення;

3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою;

4) володіння іноземними мовами;

5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів;

6) стан здоровя та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби;

7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці;

8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого;

9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобовязані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, зясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

ОСОБА_3 лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Згідно із пунктом 15 розділу ІV Інструкції №1465 атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, з аналізу вищенаведених норм слідує, що прийняття висновку атестаційною комісією згідно пункту 15 розділу ІV Інструкції №1465 повинно здійснюватись в контексті обставин, що зумовили необхідність проведення атестації працівника поліції.

Судом було зазначено, що підставою проведення атестації відносно позивача слугували обставини висування останнього на вищу посаду.

Як свідчать матеріали справи, позивачем під час проходження загального тестування набрано 32 бали, за знання законодавства 29 балів.

Відповідно до п. 16 розділу ІV Інструкції №1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обовязків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Суд вважає за необхідне зауважити на наявність неузгодженості негативної оцінки ділових, професійних, особистих якостей позивача, його освітнього та кваліфікаційного рівнів, що надана атестаційною комісією, з наданою позитивною оцінкою цього ж поліцейського за місцем проходження служби. При цьому, атестаційною комісією не наведено мотивів неврахування таких доказів.

До того ж суд зауважує, що набрання позивачем за результатами тестування кількості балів, меншої за мінімальний необхідний рівень, комісією оцінено без зважання на решту доказів.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що висновок (рішення) атестаційної комісії є невмотивованим і не підтверджується жодними матеріалами чи доказами, відомості про те, в чому саме проявляється невідповідність позивача займаній посаді, у висновку відсутні.

Також, суд зазначає, що рішення атестаційної комісії щодо звільнення позивача зі служби в поліції є крайнім та безпідставним заходом реагуванням навіть за наявності низького рівня проходження позивачем атестування. Як вже зазначалось судом, навіть в разі існування підстав для проведення атестування ОСОБА_1 через претендування останнього на вищу посаду під час проведення його атестації вирішенню підлягали питання щодо відповідності позивача посаді, на яку він висувався, а не звільнення останнього зі служби в поліції через службову невідповідність. Тобто дослідженню підлягали обставини відповідності або невідповідності позивача посаді, на яку він претендував.

Суд зауважує, що атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, повинно бути зумовлене існуванням реальних підстав для звільнення, як то неналежне виконання службових обовязків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Однак, доказів неналежного виконання позивачем своїх службових обовязків, порушення ним установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби відповідачами по справі до суду не надано.

Під час судового розгляду справи судом допитано в якості свідка виконуючого обовязки начальника Торецького відділення поліції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_4 У відповідності до приписів КАС України ОСОБА_4 склав присягу свідка та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України. Свідку розяснено приписи ст. 63 Конституції України про те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сімї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Про зазначені обставини ОСОБА_4 склав розписку.

З пояснень свідка в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебував у штаті Бахмутського відділу поліції, проте фактично на підставі відповідного наказу був закріплений за Торецьким відділенням Бахмутського відділу поліції та виконував свої посадові обовязки на території м. Торецька. Свідок зазначив, що останній рік перед звільненням ОСОБА_1 перебував у його прямому підпорядкуванні, за цей час претензій стосовно дисципліни вказаного працівника поліції у керівництва не було, він не був притягнутий до дисциплінарної або іншої відповідальності. ОСОБА_1 суворо дотримувався субординації, виконував вимоги діючого законодавства. Свідок вказує на те, що позивач виконував функції інспектора дорожнього руху колишньої державної автомобільної інспекції, яких разом із позивачем перебувало на службі всього 4 особи. Зауважив, що на сьогоднішній день у Торецькому відділенні Бахмутського відділу поліції немає штатів для обслуговування території м. Торецьк, на даний час керівництво Торецького ВП вимушено викликати службових осіб з м. Бахмута для здійснення контролю дорожнього руху м. Торецька. Також, свідок зазначив, що позивач ніколи не потрапляв в зону критики, метою проходження ним атестації слугували обставини претендування ОСОБА_1 на вищу посаду, питання стосовно звільнення останнього зі служби в поліції через скорочення штату не розглядалось. Вважає, що рішення атестаційної комісії стосовно невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді прийнято субєктивно, без врахування всіх матеріалів відносно нього, та в контексті непроходження всіма працівниками дорожньої служби м. Бахмута відповідного атестування. Стосовно обставин введення нового штатного розкладу Бахмутського відділу поліції ОСОБА_4 зазначив, що він не обізнаний про такі зміни. Також зауважив, що на даний час у Торецькому відділенні Бахмутського відділу поліції наявні двадцять вакантних посад поліцейських, у тому числі і інспекторів дорожнього руху.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу на приписи ч. 3 ст. 13 Закону України «Про професійний розвиток працівників», який є загальним (базовим) щодо регулювання відносин із атестування працівників та поширюється на відносини з атестування поліцейських.

Так, за приписами даної норми у разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

У разі відмови працівника від переведення на іншу посаду чи роботу, що відповідає його кваліфікаційному рівню, або від професійного навчання за рахунок коштів роботодавця роботодавець за результатами атестації має право звільнити працівника відповідно до Кодексу законів про працю України.

Тобто законодавцем встановлено певні гарантії трудових прав працівника в разі встановлення його невідповідності займаній посаді або виконуваній роботі, які включають вжиття роботодавцем заходів щодо переведення такого працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направлення на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією.

Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність прийняття атестаційною комісією рішення відносно позивача про звільнення зі служби в поліції, та, відповідно, скасування висновку атестаційної комісії від 21.12.2016 року.

Враховуючи обставини оскарження позивачем в адміністративному порядку рішення атестаційної комісії від 21.12.2016 року, а також те, що підставою для прийняття відповідачем наказу від 30.01.2017 року №67о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції слугував висновок атестаційної комісії від 21.12.2016 року, суд дійшов висновку про його скасування.

Як наслідок, позовні вимоги щодо скасування наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 30.01.2017р. №67о/с По особовому складу в частині звільнення позивача зі служби в поліції та щодо поновлення позивача на службі в поліції на попередній посаді підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення Апеляційної атестаційної комісії східного регіону №7 від 25.01.2017 року, оформленого протоколом, яке полягає у невідповідності позивача займаній посаді та звільненні через службову невідповідність суд зазначає, що рішення апеляційної атестаційної комісії про відхилення скарги не містить приписів та вказівок, виконання яких вимагає вчинення певних дій керівником органу поліції. Рішенням атестаційної комісії, яке зобовязує керівника звільнити позивача зі служби, є саме висновок атестаційної комісії. Відповідно оскарження позивачем та скасування судом рішення апеляційної атестаційної комісії про відхилення скарги не призведе до захисту від незаконного звільнення. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в зазначеній частині.

Разом з тим, суд критично ставиться до тверджень відповідача стосовно скорочення відповідно до наказу №1245дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області» від 29.11.2016 року посади, на якій перебував позивач на момент звільнення, оскільки в підтвердження зазначених обставин відповідачем 1 до суду не надано жодних доказів.

Стосовно вимог позивача про стягнення на його грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до п. 1 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 року №260, ці Порядок та умови визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання).

Пунктом 6 розділу ІІІ зазначеного Порядку та умов передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у звязку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Таким чином, суд зауважує, що діючим законодавством врегульовано право поліцейського на отримання грошового забезпечення за час вимушеного прогулу внаслідок визнання звільнення зі служби в поліції незаконним. Підставою здійснення такого нарахування є видання керівником органу поліції наказу про поновлення поліцейського на службі. З огляду на викладене, на даний час вимоги позивача стосовно стягнення на його користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу є передчасними.

Згідно з частиною 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби (пункт 3).

Таким чином, постанова суду в частині поновлення позивача на посаді підлягає негайному виконанню.

Розглянувши питання щодо необхідності подання відповідачем 1 звіту про виконання судового рішення в частині поновлення позивача на попередній посаді, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Водночас, згідно п.4 ч.1 ст.163 КАС України постанова складається, зокрема, з встановленого судом строку для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

При цьому, вирішуючи питання щодо необхідності подання відповідачем по справі звіту про виконання судового рішення суд повинен виходити з ознак існування очевидної небезпеки заподіяння правам, свободам та інтересам позивача, а також якщо очевидним є факт невиконання відповідачем судового рішення.

Суд зазначає, що позивачем не надано обґрунтувань ускладнення виконання рішення суду в зазначеній частині та доказів очевидності невиконання судового рішення.

Тому, суд вважає передчасним звернення позивача з вимогами про зобовязання відповідача 1 надати звіт про виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді.

Водночас, суд розяснює, що позивач має право звернутись до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі в порядку виконання рішення суду відповідно до ст. 267 КАС України.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАСУ судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 2-14, 17, 18, 24, 71, 86, 94, 121, 122, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, ОСОБА_3 комісії №4 Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Апеляційної атестаційної комісії східного регіону №7 за участю третіх осіб Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Торецького відділення Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу щодо включення до списку поліцейських, які підлягають атестуванню; скасування рішення від 21.12.2016 року; скасування рішення від 25.01.2017 року; скасування наказу від 30.01.2017 року №67о/с в частині звільнення зі служби в поліції; поновлення на службі в поліції; стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Скасувати висновок ОСОБА_3 комісії №4 Головного управління Національної поліції в Донецькій області, оформлений протоколом №18 від 21.12.2016 року, щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді та необхідності звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 30.01.2017 року №67о/с в частині звільнення зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора Бахмутського відділу поліції.

Поновити ОСОБА_1, лейтенанта поліції, на службі в Національній поліції України на посаді інспектора Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 31 січня 2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області допустити до негайного виконання.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті 29 березня 2017 року.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бабаш Г.П.