Справа № 287/6/17-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Волощук В.В.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
ПОСТАНОВА
іменем України

"03" квітня 2017 р. Справа № 287/6/17-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Бучик А.Ю.
суддів: Охрімчук І.Г.
Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області на постанову Олевського районного суду Житомирської області від "01" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області щодо відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років, зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на умовах, визначених нормою ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на п`ять років, як особі, яка постійно проживала та працювала у зоні посиленого радіоекологічного контролю і станом на 1 січня 1993 року проживала у цій зоні не менше чотирьох років та додатково 1 рік за 3 роки проживання, починаючи з дня звернення до управління пенсійного фонду.
Постановою Олевського районного суду Житомирської області 01.03.2017 визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області, яка полягає у відмові у призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - протиправною. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 21.07.2016. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років, згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 21.07.2016.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше.
Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Встановлено, що позивач по досягненню 55 років звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку.
Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області листом №3749/03 від 18.10.2016 відмовило ОСОБА_1 , у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку, посилаючись на те, що підстав для призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» немає.
Не погоджуючись з наведеним висновком відповідача, позивач звернувся з вказаним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, у відповідності до ст. 55 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на призначення пенсії за віком зі зниженням встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку на 5 років.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.
Відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Відповідно до п.п.4 п.2 ч.1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи, зокрема, особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, пенсійний вік зменшується на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років. Згідно примітки до зазначеної статті початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Відповідно до п.п.5 п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на два роки та додатково один рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.
Встановлено, що позивач загалом проживав у зоні гарантованого добровільного відселення 2 роки 03 місяці 18 дні, у зоні посиленого радіоекологічного контролю - станом на 01.01.1993 року - 4 роки 02 місяців.
Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.
За змістом ч.ч. 3, 4 ст.15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регулюються Порядком, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1.
Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 документ, який засвідчує особливий статус особи, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09.03.1988 року, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування, (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Виходячи із вищезазначеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що оскільки позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (Категорія 3), що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 від 05.09.1993, та станом на 1 січня 1993 року він проживав у зоні гарантованого добровільного відселення 2 роки 03 місяців 18 дні, він не має права на зниження пенсійного віку на 5 років.
Суд першої інстанції наведеного не врахував та прийшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог.
Згідно приписів ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду - скасувати, ухваливши нову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області задовольнити.
Постанову Олевського районного суду Житомирської області від "01" березня 2017 р. скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: І.Г. Охрімчук

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "03" квітня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу: Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області вул.Свято-Миколаївська,31,м.Олевськ,Житомирська область,11002
- ,