Справа № 807/1518/15
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

29 березня 2017 рокум. Ужгород№ 807/1518/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

за участі сторін:

представника позивача ОСОБА_1;

представника відповідача 1 ОСОБА_2;

представника відповідача 2 не зявився;

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 офісу Держаудитслужби ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Відділу культури і туризму Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області до Управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області, Державної податкової інспекції в Іршавському районі ГУ Міндоходів у Закарпатській області з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 офісу Держаудитслужби про визнання бездіяльності органу владних повноважень протиправною та зобовязання його вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 29 березня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Ухвалу у повному обсязі було складено 03 квітня 2017 року.

06 серпня 2015 року Відділ культури і туризму Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області, Державної податкової інспекції в Іршавському районі ГУ Міндоходів у Закарпатській області з участю третьої особи Державної фінансової інспекції в Закарпатській області, якою просив суд: "1. Прийняти позовну заяву до розгляду; 2. Поновити відділу культури і туризму Іршавської РДА строк для звернення до суду визнавши причини його пропуску поважними; 3. Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області щодо відмови в поверненні, або зарахуванні в рахунок майбутніх платежів надмірно сплачених у період з 01 липня 2009 року по 31 травня 2012 року до Пенсійного фонду відділом культури і туризму Іршавської РДА страхових внесків у сумі 60577,39 грн. неправомірними; 4. Зобовязати відповідача 1 управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області та відповідача 2 Державно податкову інспекцію в Іршавському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області зарахувати в рахунок майбутніх платежів по сплаті єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування надмірно сплачені у період з 01 липня 2009 року по 31 травня 2012 року відділом культури і туризму Іршавської РДА кошти у сумі 60577,39 грн.".

Позовні вимоги мотивовані тим, що в період з 27 червня по 02 серпня 2012 року Державної фінансової інспекції в Закарпатській області було проведено ревізію стану фінансово-господарської діяльності у відділі культури і туризму Іршавської РДА Закарпатської області за період діяльності з 01 липня 2009 року по 31 травня 2012 року. Проведеною ревізією було встановлено, у тому числі, що бухгалтерією відділу культури і туризму за період з 01 липня 2009 року по 31 травня 2012 року надмірно нараховано та сплачено до Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області від суми фонду оплати праці пяти працівників відділу, які є інвалідами, по загальній ставці в 2009, 2010 роках - 32,2% та в 2011, 2012 роках - 36,3% замість 4%, передбачених Законом України "Про збір на обовязкове пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року за № 400/97, Різниця в переплаті, у звязку із застосуванням невірної відсоткової ставки, становить 60577,39 грн.. 23 липня 2012 року до управління Пенсійного фонду в Іршавському районі за вих.. № 01-13/421 було направлено претензію, відповідно до якої позивач просив провести взаємозвірку проведених відрахувань та повернути або зарахувати в рахунок майбутніх платежів вищенаведену суму. В подальшому позивач 05 травня 2015 року та 15 травня 2015 року знову звернувся з листами за № 01-23/205 та №01-23/225 до управління Пенсійного фонду в Іршавському районі щодо повернення або зарахування в рахунок майбутніх платежів 60577,39 грн.. зайво сплачених коштів. У відповідь пенсійний фонд надав лист-розяснення від 02 червня 2015 року №2147/04, у якому вказав, що підстав для задоволення вищевказаних звернень позивача немає.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався у звязку з існуванням на те обєктивних причин.

Представник позивача в судовому засіданні 29 березня 2017 року просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні просив суд залишити позовну заяву без розгляду у звязку з тими, що позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 офісу Держаудитслужби просив суд позовну заяву задовольнити.

Зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку про необхідність залишення даного адміністративного позову без розгляду у звязку з тим, що такий подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду, з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Державною фінансовою інспекцією в Закарпатській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності відділу культури та туризму Іршавської РДА за період 01 липня 2009 року по 31 травня 2012 року, якою встановлено ряд порушень та недоліків, що відображені в акті ревізії від 02 серпня 2012 року № 07-04/73.

Позивачем 23 липня 2012 року було направлено управлінню Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області претензію № 01-13/421, за якою позивач просив провести взаємозвірку проведених відрахувань по внескам за період з 01 липня 2009 року по 31 травня 2012 року, сплачених за працюючих інвалідів та повернути зайво сплачені кошти у сумі 60577,39 грн., або зарахувати їх в рахунок майбутніх платежів ( а.с. 27).

10 серпня 2012 року на адресу позивача, за результатами ревізії надійшла вимога Державної фінансової інспекції в Закарпатській області від 07 серпня 2012 року № 07-04-6-14/6256 "Про усунення порушень виявлених ревізією у відділі культури і туризму Іршавської РДА", за якою від позивача у строк до 30 серпня 2012 року вимагалось вжити заходів щодо усунення порушень, в тому числі повернути надмірно сплачені до Пенсійного фонду України в Іршавському районі кошти у сумі 60577,39 грн. (а.с.а.с. 21, 22).

В подальшому, оскільки вимога у визначені строки, виконана позивачем не була, Державна фінансова інспекція у Закарпатській області 21 вересня 2012 року звернулася з позовною заявою до Закарпатського окружного адміністративного суду про зобовязання позивача відшкодувати виявлені ревізією фінансові порушення в тому числі і надмірно сплачені страхові внески у розмірі 60577,39 грн.. 04 лютого 2013 року судом було ухвалено постанову та 17 червня 2013 року видано виконавчий лист, за яким позивача зобовязано виконання вимоги від 07 серпня 2012 року № 07-04-6-14/6256 в повному обсязі (а.с.а.с. 31-36).

В подальшому виконуючи доручення голови Іршавської РДА від 30 квітня 2015 року № 04-02/7 щодо виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2013 року, позивач знову 05 травня 2015 року та 15 травня 2015 року звернувся з листами за № 01-23/205 та №01-23/225 до управління Пенсійного фонду в Іршавському районі щодо повернення або зарахування в рахунок майбутніх платежів 60577,39 грн.. зайво сплачених коштів. У відповідь пенсійний фонд надав лист-розяснення від 02 червня 2015 року № 2147/04, в якому вказав, що підстав для задоволення вищевказаних звернень позивача немає (а.с.а.с. 46-53).

Позивач зазначає, що норми чинного законодавства прямо визначають порядок повернення або зарахування в рахунок майбутніх платежів надмірну сплачених чи помилково страхових внесків, тому позивач вважав за доцільне звернутися до управління ПФУ в надії, що його звернення буде розглянуто та задоволено без розвязання спірних правовідносин у судовому порядку. А оскільки тільки 06 червня 2015 року управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі надало своє рішення від 02 червня 2015 року № 2147/04, яким позивачу в зарахуванні в рахунок майбутніх платежів надмірно сплачених внесків у сумі 60577,39 грн. відмовлено, то позивач лише тоді звернувся до суду.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, повязаної з його або її правами та обовязками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom) від 21 січня 1975 року (п. 36). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним. Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб". Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.

Як зазначено у Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" 19 червня 2001 року (Kreuz v. Poland) (заява N 28249/95), "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обовязків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

Таким чином право особи на звернення до суду не є необмеженим.

Відповідно до статті 99 частини 1 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до статті 99 частини 2 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином у даному випадку для звернення до суду із позовною заявою законодавцем встановлений шестимісячний строк і такий обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як зазначає позивач (про що вказував суд вище) 23 липня 2012 року за вих. №01-13/421 було направлено претензію, за якою позивач проси провести взаємозвірку проведених відрахувань та повернути або зарахувати в рахунок майбутніх платежів вищенаведену суму. В подальшому позивач 05 травня 2015 року та 15 травня 2015 року знову звернувся з листами за № 01-23/205 та №01-23/225 до управління Пенсійного фонду в Іршавському районі щодо повернення або зарахування в рахунок майбутніх платежів 60577,39 грн.. зайво сплачених коштів.

Суд вважає, що можливість дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів у позивача зявилася після того, як ним ще 23 липня 2012 року було направлено претензію, за якою просили провести взаємозвірку проведених відрахувань та повернути або зарахувати в рахунок майбутніх платежів 60577,39 грн. і позивачем не було отримано відповідного реагування.

Звернення позивача 05 травня 2015 року та 15 травня 2015 року із листами за № 01-23/205 та №01-23/225 до управління Пенсійного фонду в Іршавському районі щодо повернення або зарахування в рахунок майбутніх платежів 60577,39 грн.. зайво сплачених коштів, суд розцінює як штучне створення ситуації, за допомогою якої позивач вказує на те, що ними строк звернення до суду не пропущений.

Таким чином суд вважає, що позивачем допущено пасивну поведінку, яка проявилася в тому, що тривалий час, зокрема з липня 2012 року по травень 2015 року останній не цікавився станом справ, що повязані з захистом його порушених прав чи інтересів.

Відповідно до статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до статті 155 частини 1 пункту 9 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо, позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

За наведених обставин позовну заяву Відділу культури і туризму Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області до Управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області, Державної податкової інспекції в Іршавському районі ГУ Міндоходів у Закарпатській області з участю третьої особи Державної фінансової інспекції в Закарпатській області про визнання бездіяльності органу владних повноважень протиправною та зобовязання його вчинити певні дії необхідно залишити без розгляду.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 160 частинами 3 та 7, 165 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Відділу культури і туризму Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області до Управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області, Державної податкової інспекції в Іршавському районі ГУ Міндоходів у Закарпатській області з участю третьої особи Державної фінансової інспекції в Закарпатській області про визнання бездіяльності органу владних повноважень протиправною та зобовязання його вчинити певні дії залишити без розгляду.

Особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також постановлення ухвали в письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених статтею 167 частиною 4 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то пятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяОСОБА_5