Справа № 826/9722/15
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9722/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк О.В.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

04 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку ч. 1 ст. 41 КАС України клопотання ОСОБА_2 про поновлення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича (далі - Відповідач-1, Уповноважена особа), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач-2, ФГВФО), про:

- визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №44741 від 04.07.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», оформлене наказом №6 від 18.11.2014 року;

- зобов'язання Відповідача-1 подати до ФГВФО додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) як владника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Відповідача-2;

- зобов`язання ФГВФО включити ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Відповідача-2.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.07.2015 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2015 року було відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду на 29.09.2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015 року зупинено провадження у справі до розгляду Конституційним Судом України подання Верховного Суду України, викладеного в постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 липня 2015 року №13 щодо конституційності Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», питання щодо чого порушено відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 02 квітня 2015 року у справі №826/9693/13-а.

На адресу Київського апеляційного адміністративного суду 09.03.2017 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про поновлення апеляційного провадження у справі. В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що навіть за умови визнання Конституційним Судом України неконституційними окремих положень або у цілому Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», такі наслідки не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки останні виникли під час дії вказаного закону.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне заявлене клопотання задовольнити з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено раніше, апеляційне провадження у справі було зупинено до розгляду Конституційним Судом України подання Верховного Суду України, викладеного в постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 липня 2015 року №13 щодо конституційності Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», питання щодо чого порушено відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 02 квітня 2015 року у справі №826/9693/13-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 156 КАС України провадження у справі поновлюється за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або за ініціативою суду, якщо відпадуть обставини, які були підставою для зупинення провадження.

Як вже було зазначено судом в ухвалі від 29.09.2015 року, у випадку визнання неконституційним Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в цілому або окремих його норм, останні втрачають чинність з дня ухвалення відповідного рішення. Проте, як було зазначено вище, Конституційний Суд вправі визначити у своєму рішенні, порядок і строки його виконання, а також покласти на відповідні державні органи обов'язки щодо забезпечення виконання рішення.

При цьому судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку визнання неконституційними певних норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо відповідності їх Основному Закону може призвести до порушення його логіки і структури, спричинити виникнення прогалин у ньому. У зв'язку із цим, може виникнути необхідність вжиття додаткових заходів щодо забезпечення виконання прийнятого рішення. Додаткові заходи, у свою чергу, можуть стосуватися внесення змін до чинного Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З огляду на викладене, твердження заявника про відсутність впливу рішення Конституційного Суду України на спірні правовідносини у випадку визнання неконституційним повністю або частково Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є помилковим.

Водночас, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 195-1 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом одного місяця з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

У виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п'ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Однак, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи - наведений висновок випливає зі змісту постанови Верховного Суду України від 01.02.2017 року у справі №6-1957цс16.

Так, згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Як було встановлено раніше, підставою для зупинення провадження у справі став факт розгляду Конституційним Судом України подання Верховного Суду України, викладеного в постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 липня 2015 року №13 щодо конституційності Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Водночас, станом на 04.04.2017 року судом конституційної юрисдикції подання Верховного Суду України не розглянуто, у той час як згідно даних офіційного Інтернет-сайту Конституційного Суду України справа розглядається з 26.04.2016 року. При цьому, у відповідь на запит Київського апеляційного адміністративного суду Конституційний Суд України листом від 01.03.2017 року №4-14-16/363 повідомив, що дата наступного пленарного засідання з розгляду справи щодо конституційності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не визначена.

З урахуванням наведеного, судова колегія приходить до висновку, що з метою забезпечення розгляду справи у межах розумного строку та реалізації права особи на доступ до правосуддя апеляційне провадження у справі підлягає поновленню з підстав, наведених вище.

Керуючись ст.ст. 41, 156, 160, 165, 196, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення провадження у справі - задовольнити.

Поновити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Призначити розгляд справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2015 року на 16 травня 2017 року на 10:00.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко