Справа № 404/4262/15-а
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/4262/15-а
Номер провадження 2-а/404/386/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого - судді Галагана О.В.,

при секретарі - Голенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом секретаря Кіровоградської міської ради Марковського Івана Івановича до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2015 року ВП №47747577 , -

ВСТАНОВИВ:

Секретар Кіровоградської міської ради Марковський Іван Іванович звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області, по якому просить визнати дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Санкаускас Н.В. щодо винесення постанови від 02.06.2015 року ВП № 47747577 про відкриття виконавчого провадження протиправними; визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Санкаускас Н.В. від 02.06.2015 року ВП № 47747577 про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 05 червня 2015 року на адресу Секретаря Кіровоградської міської ради Марковського Івана Івановича надійшла постанова заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Санкаускас Н.В. від 02.06.2015 року ВП № 47747577 про відкриття виконавчого провадження.

Зазначеною постановою відкрито виконавче провадження з виконання постанови про накладення штрафу б/н виданого 28.05.2015 року ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області про стягнення з секретаря Кіровоградської міської ради Марковського І.І. витрат на проведення виконавчих дій у сумі 36,42 на користь держави.

Вказана постанова не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не містить індивідуального ідентифікаційного номеру боржника.

Тобто заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Санкаускас Н.В. в порушення ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

За виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення. За іншими виконавчими документами про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступають органи доходів і зборів.

Крім того, в оскаржуваній постанові заступником начальника відділу стягувачем визначено державу, а не орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення, дії, можна дійти висновку про те, такі дії заступника начальника відділу є протиправними, оскільки вчинені та прийняття, відповідно, всупереч ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 2.1.3 Інструкції.

Також вказує, що ухвалою Кіровського районного суду

м. Кіровограда від 15.05.2015 року виконавчий лист по справі № 404/288/15-а щодо

поновлення ОСОБА_3 на посаді заступника міського голови з питань діяльності

виконавчих органів ради з 16.05.2015 року, де боржником зазначено позивача було визнано таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, в обґрунтування послалась на зміст письмових заперечень.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у відділі примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Кіровоградській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі № 404/288/15-а від 24.04.2015 року Кіровського районного суду м. Кіровограда про поновлення ОСОБА_3 на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради з 16.12.2014 року. Постанова суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді підлягає виконанню негайно.

В ході проведення виконавчих дій постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Санкаускас Н.В. від 28.05.2015 року стягнуто з боржника секретаря Кіровоградської міської ради Марковського Івана Івановича витрати на проведення виконавчих дій у сумі 36,42 грн. (а.с. 9).

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Санкаускас Н.В. від 02.06.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаної постанови (а.с. 10). Копія постанови 03.06.2015 року була направлена на адресу боржника (а.с. 11).

Однією із основних засад судочинства, передбачених частиною другою статті 129 Конституції України, є обов'язковість судового рішення, що надає йому властивості закону у справі, в якій воно ухвалено, та зобов'язує усі органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, об'єднання громадян, інших організацій, громадян та юридичних осіб виконувати його в обов'язковому порядку.

Умови і порядок виконання на території України судових рішень визначається Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: 1) перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; 2) послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; 3) поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; 4) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; 5) розміщення оголошення в засобах масової інформації; 6) виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; 7) інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно п. 3.13.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі якщо виконавче провадження було завершено, а витрати на організацію та проведення виконавчих дій не були стягнуті, постанова про стягнення витрат на організацію та проведення виконавчих дій виділяється в окреме провадження в порядку, передбаченому підпунктом 3.7.4 пункту 3.7 цього розділу.

Відповідно до п. 8.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень, при виконанні рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, у разі якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати на організацію та проведення виконавчих дій та накладені на нього штрафи у передбачених Закономвипадках, державний виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати на організацію та проведення виконавчих дій та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення. Після завершення виконавчого провадження з виконання рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, якщо виконавчий збір, витрати на організацію та проведення виконавчих дій, штрафи не стягнуто, державний виконавець відкриває виконавчі провадження за відповідними постановами та вживає заходів примусового виконання рішень, передбачених Законом, шляхом звернення стягнення на кошти та інше належне боржнику майно.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що державний виконавець діяв у спосіб та в межах, передбаченими Законом України "Про виконавче провадження".

Частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Проте згідно п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

З огляду на вищевикладене, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника або не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Щодо посилання позивача на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 травня 2015 року, якою визнано виконавчий лист по справі № 404/288/15-а, номер провадження 2-а/404/151/15 виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда 24.04.2015 року щодо поновлення ОСОБА_3 на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради з 16.12.2014 року, де боржником зазначено секретаря Кіровоградської міської ради Марковського Івана Івановича таким, що не підлягає виконанню (а.с. 12-13), суд до уваги не приймає, так як з ухвали вбачається, що вона не набрала законної сили.

За вказаного, адміністративний позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 11, 94, 158-163, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову секретаря Кіровоградської міської ради Марковського Івана Івановича до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2015 року ВП №47747577 - відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Галаган