Справа № П/811/95/17
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/811/95/17

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про відмову у звільненні від сплати судового збору та залишення апеляційної скарги без руху

03 квітня 2017 р.

справа № П/811/95/17

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Чумак С.Ю. перевіривши відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційної скарги Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року у справі №П/811/95/17 (головуючий суддя І інстанції Хилько Л.І., судді Притула К.М., Момонт Г.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рум Плюс" до Державної фіскальної служби України, треті особи: Олександрійська об’єднана державна податкова інспекція ДФС у Кіровоградській області, Головне управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов’язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись із рішенням суду, Головне управління ДФС у Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, яка підлягає залишенню без руху за наступними підставами.

Згідно з ч. 2 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України, отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її відповідність вимогам статті 187 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Вивченням апеляційної скарги встановлено, що апелянтом в порушення вимог частини 6 статті 187 КАС України не додано документ про сплату судового збору.

Разом з апеляційною скаргою апелянт звернувся з клопотанням про звільнення останнього від сплати судового збору, посилаючись на відсутність кошторисних призначень на оплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

За змістом статті 8 Закону України “Про судовий збір”, враховуючи майновий стан сторони, суд може відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до у ухвалення судового рішення у справі.

При цьому, заявник відповідного клопотання повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У відповідності до роз'яснень, викладених в постанові пленуму Вищого адміністративного суду № 2 від 05.02.2016 року “Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674 VI “Про судовий збір”, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати. Вносячи зміни до Закону України “Про судовий збір” та виключаючи органи доходів і зборів, які звільняються від сплати судового збору, законодавець висловив певну волю, яка полягає в тому що вказані органи повинні сплачувати судовий збір без будь-яких виключень.

Вказані зміни до Закону України “Про судовий збір” кореспондуються з положеннями статті 10 КАС України, якими розкривається зміст однієї із засад адміністративного судочинства, а саме, рівності всіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом. Так, згідно приписів вказаної статті усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Таким чином, всі учасники процесу є рівними при здійсненні своїх прав та обов’язків, в тому числі у питанні необхідності сплати судового збору, незалежно від того є вони платниками податків чи суб’єктами владних повноважень. Неналежне фінансування державного органу з Державного бюджету України не є підставою для звільнення такого органу від сплати судового збору. Вказане питання апелянтом повинно вирішуватись шляхом відповідного коригування свого бюджетного запиту та кошторису, а не шляхом подання клопотання до суду про звільнення від сплати судового збору.

До того ж, звільнення сплати судового збору є безпосереднім правом, а не обов’язком суду.

Сплата ж судового збору за подання апеляційної скарги в силу положень ст. 187 КАС України є процесуальним обов'язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Розглянувши доводи наведені заявником апеляційної скарги щодо звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не надано жодних доказів відсутності коштів на рахунку останнього, у зв’язку з чим суд не має можливості об'єктивно оцінити скрутне матеріальне становище апелянта.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання у звільненні від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” ( в редакції від 01.01.2017р.) за подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв’язку з нововиявленими обставинами сплачується 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, для обчислення сплати судового збору за подання апеляційної скарги необхідно встановити, яка сума судового збору підлягала сплаті за подання адміністративного позову.

Згідно з пп. 2 п. 3 ч.2 ст. 4 Закону № 3674-VI в редакції станом на час подання позову (19.01.2017) подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано, зокрема, юридичною особою розмір ставок удового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1600 грн.

Враховуючи те, що позивачем у адміністративному позові заявлені дві вимоги немайнового характеру, то сплаті підлягав судовий збір у розмірі 3200 грн. (2*1600=3200).

Таким чином, оскільки при поданні адміністративного позову сплаті підлягала сума судового збору в розмірі 3200 грн., то при поданні до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду заявнику апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір в розмірі 3520 грн. (3200*110%=3520).

Крім цього, частиною 6 статті 187 КАС України визначено, що до апеляційної скарги додаються її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Заявником апеляційної скарги копії апеляційної скарги надано, проте не у відповідності до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху.

За таких обставин, апеляційну скаргу апелянта необхідно залишити без руху та встановити йому десятиденний строк для усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, шляхом подання оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 3520 грн. та двох копій апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 88, 108, 187, 189 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року у справі № П/811/95/17 залишити без руху та надати десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищезазначених недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України.

Суддя: С.Ю. Чумак