Справа № 466/1355/13-а
Суддя: Невойт П. С.
Дата ухвалення: 2017-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/1355/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Невойта П.С.

секретаря с/з Семків Х.І.

за участю представника ДВС державного виконавця Тагієва С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання неправомірними дій відповідача, зобов'язання до вчинення дій, стягнення моральної шкоди,-

у с т а н о в и в :

22.02.2013р. ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідача Шевченківського ВДВС ЛМУЮ, у якому просить: визнати дії Шевченківського ВДВС ЛМУЮ та посадових осіб старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиці Комарніцької В.В., та начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Титли І.М., щодо винесення та затвердження постанов про закінчення виконавчих проваджень від 29.11.2012р. № 33382371; № 33961908; № 33962104 неправомірними; скасувати постанови Шевченківського ВДВС ЛМУЮ від 29.11.2012р. № 33382371; № 33961908; № 33962104; стягнути з Шевченківського ВДВС ЛМУЮ, на користь ОСОБА_2, завдану шкоду в сумі (втрачену вигоду) 78 800 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн., зобов'язати Шевченківський ВДВС ЛМУЮ, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення по даній справі.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 29.01.2013 року він звернувся до відповідача із заявами щодо зміни способу та порядку виконання судових рішень, по виконавчим провадженням (ВП) №33382371; №33961908; №33962104. 16.02.2013 року позивач отримав від відповідача відповідь на заяви, та копії постанов від 29.11.2012 року про закінчення ВП №33382371; №33961908; №33962104. Постановами про закінчення ВП від 29.11.2012р. №33382371; №33961908; №33962104 встановлено, що боржник, надав відповідачу листа №8533/06-14 від 26.07.2012 року в якому повідомив, що стягувач на пенсійному обліку у боржника не перебуває, у зв'язку з його переведенням для подальшого отримання пенсії в управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян.

Згідно відповіді, наданої відповідачем від 07.02.2013 року № В-11/4157, державний виконавець, на підставі листа боржника від 17.07.2012 року, зробив висновок про неможливість виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова № 2а-419/11, «оскільки неможливо встановити сторону виконавчого провадження - відповідача у період з 11.10.2010 по 31.10.2010 року». Саме постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 16.02.2011 року по справі №2а-419/11, за його позовом до боржника, щодо неправильного зарахування на пенсійний облік до боржника, постановлено зобов'язати боржника нарахувати та виплатити, стягувану, пенсію за період з 11.10.2010 року по 31.10.2010 року і боржник, знаючи про таку постанову, вводить в оману державного виконавця, який не перевіривши вказаних у відповіді боржника даних, неправомірно закінчує виконавче провадження від 29.11.2012 року №33382371.

Щодо закінчення виконавчих проваджень №33961908; №33962104, у відповіді від 07.02.2012 року, відповідачем, зазначається що у боржника відсутні належні документи по його пенсійній справі і тому рішення суду боржником виконати неможливо. Для виконання рішення суду позивачу необхідно перевестися на облік до боржника або надіслати боржникові копію пенсійної справи. З цього приводу пояснює суду і відповідачу, що він перевівся для отримання пенсії за іншим законом, тому що 16.02.2011 року ОСОБА_2 відсудив «чорнобильську» пенсію, яка становила близько 6 500 грн., а боржником, всупереч рішення суду, йому виплачувалося 1500 грн. З 25.01.2012 року його «військова» пенсія становила 3 200грн., а зараз ще більша. Відповідач повідомляє, щоб позивач надав боржнику пенсійну справу, але пенсійна справа це сугубо відомчий документ суворого обліку, який навіть на руки пенсіонеру не видається.

Посилаючись на вищевикладене вважає винесені відповідачем постанови про закінчення ВП №33382371; №33961908; №33962104 невмотивованими, незаконними, а дії відповідача та його посадових осіб неправомірними.

Таким чином, відповідачем та його посадовими особами Комарніцькою В.В. та Титлою І.М. не було вжито заходів спрямованих на примусове виконання рішення суду та було завдано позивачу шкоди (втрачена вигода) на суму 78 800 грн. та моральної шкоди на суму 5 000 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача державний виконавець Тагієв С.В., який діє на підставі довіреності від 30.01.2017 року будучи у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова № 2а-419/11 року зобов'язано Управління пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Львова здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановами від 29.11.2012 року закінчено виконавчі провадження №33382371; №33961908; №33962104 у зв'язку із тим, що згідно відповіді від 07.02.2013 року № В-11/4157 УПФ України у Шевченківському районі м. Львова, в якій зазначено, що стягувач на пенсійному обліку у боржника не перебуває, у зв'язку з його переведенням для подальшого отримання пенсії в управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 6 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із Законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 17 цього Закону передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Пунктом 11 ч.11 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому ч.3 ст.75 цього Закону.

Частиною 3 ст.75 цього Закону передбачено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому, яка безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відтак, згідно із ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом витребовувалися матеріали виконавчих проваджень ВП №33382371, ВП№33961908, ВП№33962104 для огляду в судовому засіданні, однак Шевченківським відділом ДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області, надано відповідь в якій зазначається, що копії даних матеріалів виконавчого провадження надати немає можливості, оскільки згідно переліку типових документів, що створюються під час діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначеннм строків зберігання документів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 12.04.2012 року № 578/5 виконавчі провадження та копії реєстрів про відправлення кореспонденції за 2012 рік знищені /а.с.135/.

Постановами про закінчення ВП від 29.11.2012 р. №33382371; №33961908; №33962104 встановлено, що боржник, надав відповідачу листа №8533/06-14 від 26.07.2012 року, в якому повідомив, що стягувач на пенсійному обліку у боржника не перебуває, у зв'язку з його переведенням для подальшого отримання пенсії в управлінні пенсійного забезпечення

У листі від 07.02.2013 року № В-11/4157 УПФ України у Шевченківському районі м.Львова зазначено, що ОСОБА_2 з 01.02.2012 року переведений в управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян, проте його перевід на інший вид пенсії та до іншого пенсійного органу не звільняє боржника від виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до ч..8 статті 20 вищезгаданого Закону зазначає, що виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Діючим законодавством України, яким у своїй діяльності керується управління, не передбачено проведення перерахунків та виплати пенсій, в тому числі і на виконання судових рішень, по особових рахунках, виплата по яких припинена у зв'язку з переведенням пенсіонера в інше управління ПФУ для подальшого пенсіонування.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Отже, саме управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова, яке є боржником у вказаних виконавчих провадженнях, зобов'язане здійснити перерахунок та виплату його пенсії за період з 11 жовтня 2010 року по 31 жовтня 2010 року, адже перехід ОСОБА_2, на інший вид пенсії та до іншого пенсійного органу не звільняє боржника (управління Пенсійного фонду України у Шевченків- ському районі м. Львова) від виконання судових рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ з наступними змінами та доповненнями, позивач відноситься до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону № 796-ХІІ, особам, віднесеним до категорії 1, що є інвалідами ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

З клопотання-пояснення ОСОБА_2 від 11.01.2017 року вбачається, що виконавчий лист № 2а-69/11 від 25.09.2015 року щодо перерахунку та виплати пенсії у розмірі не нижчому восьми мінімальних пенсій за віком починаючи з 01 листопада 2010 року (ВП 33961908 від 21.08.2012 року) позивачем повторно подано до виконання і судове рішення перебуває на стадії виконання. Отже, суд вважає, що і в частині визнати дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції та посадових осіб старшого державного виконавця Шевчен- ківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Комарніцька В.В. та начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Титла І.М. щодо винесення та затвердження постанов про закінчення виконавчого провадження від 29.11.2012 р. №33961908 слід визнати неправомірними, однак підстав для скасування постанови державного виконавця від 29.11.2012 р. №33961908 підстав немає.

Щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача втраченої вигоди у розмірі - 78800 грн., то суд вважає, що така не підлягає до задоволення. В обгрунтуванні зазначеної суми, позивач зазначає приблизну суму завданих збитків (упущеної вигоди) та надає такий розрахунок у таблиці (а.с.106,107). Зазначена шкода повязана з невиконанням судових рішень. При цьому слід зауважити, що судове рішення як у справі № 2а-69/11, так і справі № 2а-419/11 не визначено у грошовому виразі, саме нарахування та виплату коштів має здійснити відповідач - УПФ України у Шевченківському районі, до того ж рішення у цій частині не виконане до тепер, отже правовідносни продовжують діяти.

Позовні вимоги ОСОБА_2 відносно відшкодування моральної шкоди є не обґрунтованими, оскільки, позивачем не доведено факт заподіяння моральних страждань, не доведено причинного зв'язку між діями державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова та спричиненням фізичних і моральних страждань, також, не наведено жодних доказів у чому полягає та саме чим керувався позивач визначаючи розмір моральної шкоди, тому немає підстав для задоволення моральної шкоди. Крім того, відшкодування моральної шкоди можливе за умови, коли право на дане відшкодування передбачено спеціальним законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Нормами про виконавче провадження та пенсійного законодавства такого виду відшкодування не передбачено.

Таким чином, відповідачем в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» не було вжито всіх заходів спрямованих на примусове виконання рішення суду, державний виконавець не організував виконання проваджень №33382371, №33961908, № 33962104, відповідно до повноважень, наданих йому Законом.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 11, 99, 159, 160 ч. 3, 161 КАС України, ст.ст. 17, 18, 21, п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», суд, -

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити частково.

Визнати дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції та посадових осіб старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Комарніцька В.В. та начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Титла І.М. щодо винесення та затвердження постанов про закінчення виконавчих провадження від 29.11.2012 р. №33382371; №33961908; №33962104, неправомірними.

Постанови Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 29.11.2012 р. №33382371; №33962104 - скасувати.

Зобов'язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м.Львів Головного територіаьного управління юстиції у Львівській області подати звіт про виконання судового рішення у справі у строк три місяці з моменту набрання постановою законної сили.

У решті заявлених вимог відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Суддя П. С. Невойт