Справа № 381/779/17
Суддя: Чернишова Є. Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язати вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Фастівського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язати вчинити дії, мотивуючи вимоги тим, що на підставі Постанови Верховної ради України від 25 грудня 2014 року № 59-VIII він був звільнений з посади судді Фастівського міськрайонного суду, у зв'язку з чим Фастівським об'єднаним Управлінням пенсійного фонду України Київської області йому було призначено та виплачується щомісячне грошове утримання в розмірі 90% заробітної плати судді.

Як особа, яка стала інвалідом внаслідок травми, пов'язаної з виконанням обов'язків військової служби, ОСОБА_1 визнаний інвалідом війни, що підтверджується відповідним посвідченням, тому він має право на пільги, встановлені законодавством України для інвалідів війни, в т.ч. і по сплаті податку на доходи фізичних осіб.

З липня 2014 року ст.164 Податкового кодексу України була доповнена підпунктом 164.2, відповідно до якого суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету, підлягали оподаткуванню. На підставі цієї норми з призначеної йому суми щомісячного довічного грошового утримання відповідачем проводились утримання податку на доходи у встановленому законом розмірі.

Законом України від 17.07.2015 року № 653-УШ п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України був доповнений абзацом другим, відповідно до якого з 01 вересня 2015 року пенсії, призначені інвалідам війни, оподаткуванню не підлягають.

З моменту призначення щомісячного довічного грошового утримання належні позивачу суми виплачувались відповідачем без утримання податку на доходи фізичних осіб, однак з грудня 2015 року відповідач знову почав утримувати податок на доходи з належного позивачу щомісячного довічного грошового утримання.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про відновлення виплати йому щомісячного довічного грошового утримання без утримання податку, як це встановлено законом для інвалідів війни, однак листом від 20.02.2017 р. № 33/Б-01 відповідач повідомив, що з 01.09.2015 року не підлягають оподаткуванню тільки пенсії, призначені учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність ст..10 Закону № 3551, однак суми щомісячного довічного грошового утримання, призначені цим же особам, отриманих ними з Пенсійного фонду України у розмірі, що перевищують у 2015 році 3645 грн., 4134 грн., підлягають оподаткуванню. Вважаючи таку позицію відповідача безпідставною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Від Фастівського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Київської області надійшло письмове заперечення, відповідно до якого проти позову заперечує, вважає утримання податку на доходи фізичних осіб з суми належного позивачу щомісячного довічного грошового утримання правомірним, в задоволенні позову просить відмовити.

Відповідно до ч.1 п.2, ч.4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши доводи позивача, викладені ним в позовній заяві, та письмові заперечення відповідача, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді судді Фастівського міськрайонного суду та на підставі Постанови Верховної ради України від 25 грудня 2014 року № 59-VIII був звільнений з займаної посади у зв'язку з поданням заяви про відставку, відповідно до чого Фастівським об'єднаним Управлінням пенсійного фонду України Київської області йому було призначено та виплачується щомісячне грошове утримання в розмірі 90% заробітної плати судді.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, в т.ч. і по сплаті податку на доходи фізичних осіб.

Законом України від 17.07.2015 року № 653-УШ п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України був доповнений абзацом другим, відповідно до якого з 01 вересня 2015 року пенсії, призначені інвалідам війни, оподаткуванню не підлягають.

На підставі цього Закону відповідач з моменту призначення довічного грошового утримання належні позивачу суми виплачував без утримання податку на доходи фізичних осіб, однак з грудня 2015 року відновив утримання цього податку.

На письмовий запит позивача про причини відновлення утримання податку, відповідач листом від 20.02.2017 р. № 33/Б-01 повідомив, що з 01.09.2015 року не підлягають оподаткуванню тільки пенсії, призначені учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а на щомісячне довічне грошове утримання, призначені учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність ст. 10 Закону про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, отримуваних з Пенсійного фонду України у розмірі, що перевищують у 2015 році 3654,00 грн., підлягають оподаткуванню на загальних підставах.

Як на підставу оподаткування грошового утримання позивача, відповідач посилається на те, що суми щомісячного довічного грошового утримання, призначені учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», отримуваних з Пенсійного фонду України у розмірі, що перевищують у 2015 році 3654 гривні, а у 2016 році 3990 гривень підлягають оподаткуванню на загальних підставах.

Так, з 1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 17 липня 2015 року № 653-VІІІ «Про внесення зміни до статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування пенсій інвалідів війни та деяких інших категорій осіб», відповідно до якого п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 Кодексу України доповнено абзацом другим, а саме: «Положення цього підпункту не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, з 01.09.2015 року не підлягають оподаткуванню суми пенсій, призначені учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність ст. 10 Закону України № 3551.

Водночас суми щомісячного довічного грошового утримання, призначені учасникам бойових дій у період Другої світової війни, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», отримуваних з Пенсійного фонду України у розмірі, що перевищують у 2015 році 3654 гривні, а у 2016 році 3990 гривень підлягають оподаткуванню на загальних підставах.

Відповідно до п.12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» абз.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» викладено в новій редакції, зокрема встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів» пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. У період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України (далі - ПК України) ставка податку на доходи фізичних осіб становить 15 відсотків бази оподаткування, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року. Якщо база оподаткування в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Згідно п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід.

01 липня 2014 року набрав чинності п.4 розділу I Закону України від 27 березня 2014 року №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким п.164.2 ст.164 ПК України доповнено новим підпунктом 164.2.19, відповідно до якого до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять тисяч гривень на місяць, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо відповідно до міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Відповідно до абз.13 та 14 п.32 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01 січня 2015 року, внесено зміни до п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 ПК України, відповідно до якого розмір пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, що підлягають оподаткуванню, зменшено до трьох розмірів мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 8 Закону України від 28 грудня 2014 року №80-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлений розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2015 року - 1218 грн.

Отже, починаючи з 01 січня 2015 року податковий агент, яким у даному випадку є Фастівське об'єднане Управління пенсійного фонду України Київської області, при виплаті у 2015 році довічного грошового утримання у розмірі, що перевищує 3654 грн. (розмір мінімальної заробітної плати 1218 грн. х 3), у 2016 році довічного грошового утримання у розмірі, що перевищує 4134 грн. (розмір мінімальної заробітної плати 1378 грн. х 3) зобов'язаний утримати податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15 відсотків.

Розмір довічного грошового утримання (пенсії) позивача становить більше ніж три розміри мінімальної заробітної плати як у 2015 році так і у 2016 році.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що з 2015 року пенсії громадян, які перевищують три розміри мінімальної заробітної плати, підлягали оподаткуванню.

При цьому, у вказаний період наведені вище положення Податкового кодексу України щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці неконституційними не визнавалися і підлягали до виконання органами ПФУ як податковими агентами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 9 травня 2016 року по справі № К/800/51088/15.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі ст. 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, згідно з якими ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України.

Чинним законодавством передбачене справляння ПДФО, при цьому базою оподаткування є в тому числі і пенсії та щомісячне довічне грошове утримання в сумі, що перевищує три розміри мінімальної заробітної плати, то дії відповідача щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання позивача вчинені на підставі, в межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України, а тому підстав вважати їх незаконними суд не вбачає.

Суд вважає за необхідне зазначити, що зменшення державою призначених соціальних виплат шляхом внесення відповідних законодавчих змін не суперечить вимогам чинного законодавства та принципам міжнародного права.

Так, Європейський суд з прав людини в ухвалі від 03 червня 2014 року у справі «Великода проти України» (заява № 43331/12) зазначив, що стаття 1 Першого протоколу не гарантує як таке право на будь-які соціальні виплати у певному розмірі. Вимога цього положення полягає у тому, що будь-яке втручання з боку державних органів влади у мирне володіння майном має бути законним та має переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання має також бути обґрунтовано пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має зберігатися «справедливий баланс» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде накладений особистий та надмірний тягар (п.п.25, 26 рішення).

У п.п.27, 28 рішення Суд наголосив на необхідності внесення змін до закону у відповідності із законодавчо визначеною процедурою та зазначає, що «зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою, Суд не вважає, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявницю».

Згідно з п. п. 1, 2 ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновків, що дії відповідача з утримання з щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та інваліда війни ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб вчинені на підставі, в межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України, а тому підстав вважати їх незаконними суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.22,58,126 Конституції України, ст.ст.6, 17, 18, 104-106 КАС України, Податковим кодексом України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фастівського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій та зобов'язати вчинити дії - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до статті 186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю.Чернишова