Справа № 805/4290/16-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач - Міронова Г. М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року справа №805/4290/16-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Челахової О.О., за участю позивача особисто, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року у справі № 805/4290/16-а за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 09.11.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом (який в подальшому було уточнено та доповнено), мотивуючи свої вимоги тим, що 13 травня 2016 року в його торговому павільйоні, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, була проведена фактична перевірка, за результатами якої складено акт № 139/05-15-40- від 23.05.2016 року. На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 003064000/5308 від 26.05.2016 року, яким до нього застосовано штраф у розмірі 16800,00 грн. Позивач вважає таке рішення незаконним, а тому просив суд його скасувати.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року у справі № 805/4290/16-а у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з даною постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що наказ про проведення фактичної перевірки № 219 від 13.05.2016 року начальника ДПІ у м. Краматорську був виписаний на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, але проведення фактичних перевірок на підставі вказаної норми належить виключно Головному управлінню ДФС у Донецькій області.

Щодо порушення ним ст. 1, ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» апелянт зазначає, що на підставі п. 2.4 Рекомендацій щодо організації роботи головних управлінь ДФС України із приймання документів та видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затверджений наказом ДФС України від 24.10.2014 року № 213, відповідач мав повне право відмовити у видачі ліцензії на підставі недостовірних даних у поданій заяві.

Щодо порушення ним постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», а саме: роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, апелянт зазначає, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.06.2016 року у справі № К/800/5606/16 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року № 957». При цьому посилання суду першої інстанції на те, що на момент розгляду справи (січень 2017 року) постанова КМУ від 17.06.2015 року № 426 була чинною - суперечить загальній судовій практиці та ст. 58 Конституції України.

Позивач у судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. З огляду на приписи ч. 4 ст. 196 КАС України його неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, місце проживання - АДРЕСА_1, місце торгівлі - АДРЕСА_3 (а.с. 10).

13 травня 2016 року посадовими особами Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області проведено фактичну перевірку з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами павільйону, що розташований за адресою Донецька область, м. Краматорськ, вул. Соціалістична, 38 А, що належить суб'єкту господарювання ОСОБА_2, за результатом якої складено акт № 139/05-15-40- від 23.05.2016 року (а.с. 11-12).

В акті перевірки вказано на те, що мав місце продаж споживачеві однієї пляшки коньяку «Оквин» три зірочки місткістю 0,5л 40 % об. спирту виробника ТОВ СП «Аква Вінтекс» за ціною 82,00 грн. при встановленій мінімальній роздрібній ціні 84,00 грн., чим порушено постанову Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв»; здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями у невизначених для цього місцях торгівлі, а саме: в павільйоні, площа якого менше 20 м.кв., чим порушено ст.ст. 1, 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (зворотній бік а.с. 12).

26 травня 2016 року на підставі акту перевірки №139/05-15-40- від 23.05.2016 року ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № /5308, яким до ФОП ОСОБА_2 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 16800,00 грн., в тому числі за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за ціною нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни на алкогольні напої - 10000,00 грн., за роздрібну торгівлю алкогольними напоями (коньяком) у невизначених для цього місцях торгівлі - 6800,00 грн. (а.с. 13).

Факт реалізації алкогольних напоїв, а саме коньяку три зірки за ціною 82,00 грн. позивач не заперечує, спірним є право реалізації алкогольних напоїв в павільйоні та торгівля алкогольними напоями за ціною нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову неправомірним та зазначає, що суд при прийнятті оскаржуваного рішення дійшов помилкового висновку щодо правомірності нарахування позивачу податковим органом штрафних санкції з огляду на наступне.

Як зазначалося, однією з підстав застосування до позивача штрафних санкції є порушення, на думку податкового органу, позивачем постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», що виразилося у продажу споживачеві однієї пляшки коньяку «Оквин» три зірочки місткістю 0,5л 40 % об. спирту виробника ТОВ СП «Аква Вінтекс» за ціною 82,00 грн. при встановленій мінімальній роздрібній ціні 84,00 грн.

Колегія суддів вважає, що податковим органом неправомірно застосовано до позивача штрафні санкції за наведене порушення з огляду на наступне.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що у перевіряємому періоді мала місце продаж роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року № 957 із змінами, внесеними постановою КМУ від 17.06.2015 року № 426,

а саме: 13.05.2016 року було реалізовано коньяк "Оквин" 3 зірки 0,5л. за ціною 82,00 грн.

Постановою КМ України, від 30.10.2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» встановлено, що мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, інших зброджених напоїв, суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п'ять зірочок, бренді ординарного, горілки виноградної та інших спиртових дистилятів і спиртних напоїв різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об'ємом (у відсотках) і місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

Зі змісту постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957» вбачається, що її норми застосовуються до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють оптову і роздрібну торгівлю алкогольними напоями. А також встановлено нові ціни на алкогольні вироби.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 року задоволено адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Люботинський завод "Продтоварів» і визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 426 «Про внесення змін до постанови КМУ від 30.10.2008 року № 957».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 року постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 року залишено без змін.

Суд відзначає, що визнання акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Рішення суб'єкта владних повноважень є скасованими з моменту набрання постановою законної сили, тобто лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти, оскільки інакше буде заподіяно значно більшої шкоди суб'єктам правовідносин порівняно з відвернутою, а вимога про визнання акта владного органу недійсним, незаконним, неправомірним тощо є різними словесними вираженнями одного і того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акта протиправним.

Відповідно до вимог ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, є обов'язковість судового рішення.

За таких обставин, з огляду на те, що рішення суду апеляційної інстанції було проголошене та відповідно набрало законної сили 11.02.2016 року, то станом на дату проведення перевірки 13.05.2016 року та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення 23.05.2016 року нормативно - правовий акт, яким були встановлені обмеження щодо розміру мінімальної ціни на алкогольні напої, втратив чинність, а тому у працівників податкового органу були відсутні належні правові підстави для висновків про наявність порушень та застосування штрафних (фінансових) санкцій.

При цьому суд враховує той факт, що ухвалою Вищого адміністративного суду України у справі № К/800/5606/16 від 30.06.2016 року постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 року залишено без змін.

Щодо застосування до позивача штрафних санкції за порушення ст.ст. 1, 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що виразилося у здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями у невизначених для цього місцях торгівлі, а саме в павільйоні площа якого менше 20 м.кв.

Матеріалами справи підтверджено, що 25 травня 2015 року ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_2 видана ліцензія № НОМЕР_2 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії з 01.07.2015 року до 01.07.2016 року (а.с. 10).

За приписами ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95-ВР) ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.

Згідно із ст. 15 Закону № 481/95-ВР ліцензія видається за заявою суб'єкта господарювання. У заяві повинно бути зазначено вид господарської діяльності, на провадження якого суб'єкт господарювання має намір одержати ліцензію (імпорт, експорт, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами).

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також

інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями суб'єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови.

Згідно із пп. 2.2 п. 2 Рекомендацій щодо організації роботи головних управлінь ДФС України із приймання документів та видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затверджених наказом ДФС України 24 жовтня 2014 року № 213 (в редакції на час спірних правовідносин), з метою забезпечення дотримання вимог пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 та п. 216.9 ст. 216 розділу VI Податкового кодексу України у заявах про видачу ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах Державної фіскальної служби.

Пунктом 3.2 Рекомендацій визначено, що розгляд заяви про видачу ліцензії здійснює структурний підрозділ Головного управління у такому порядку:

перевіряє відповідність поданих документів законодавству України;

здійснює перевірку фактичного надходження коштів за видачу ліцензії (дубліката) до бюджету;

перевіряє відповідність поданих у заяві даних щодо реєстраторів розрахункових операцій даним Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій;

здійснює обстеження наявності місця торгівлі в новоствореного суб'єкта господарювання або новоствореного місця торгівлі, зазначеного у заяві (за наявності ризиків відсутності місця торгівлі);

приймає рішення про видачу ліцензії (дубліката) або готує вмотивоване рішення про відмову у видачі ліцензії;

проводить видачу ліцензії або дубліката;

вносить відповідні дані до ліцензійного реєстру та направляє відомості до Єдиного ліцензійного реєстру.

За нормами п.п. 3.4 - 3.7 Рекомендацій ліцензія або рішення про відмову у її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів від дня одержання документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови.

За видачу ліцензії справляється плата у розмірі, встановленому законодавством.

При прийнятті платіжного доручення уповноважена особа перевіряє наявність відбитка штампа банку, інформацію про призначення платежу та правильність номера рахунку.

Підготовлена до видачі ліцензія (а також відмітки про поточні щоквартальні внески) підписується уповноваженою особою Головного управління і засвідчується печаткою.

У додатку до ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями суб'єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Отже, вищенаведені нормативні акти передбачають ряд дій, які органи ДФС повинні здійснити при розгляді заяви про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, зокрема, здійснення обстеження наявності місця торгівлі, зазначеного в заяві суб'єкта господарювання.

Як зазначалося раніше, 25 травня 2015 року ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_2 видана ліцензія № НОМЕР_2 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії з 01.07.2015 року до 01.07.2016 року.

Жодних заперечень при видачі ліцензії у податкового органу не виникало, а тому колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_2 штрафних санкцій за порушення ст.ст. 1, 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що виразилося у здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями у невизначених для цього місцях торгівлі, а саме: в павільйоні, площа якого менше 20 м.кв., є протиправним.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій при прийнятті оскаржуваного рішення.

Проаналізувавши наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 09.11.2016 року звернувся до суду з позовом, в якому були заявлені вимоги майнового характеру (про скасування податкового повідомлення-рішення) та сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 551,20 грн., за подання апеляційної скарги у розмірі 640,00 грн. (а.с. 3, 64).

Тобто, сума судового збору, яка підлягає поверненню, становить 1191,20 грн.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлене судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ч. 4 п. 1 ст. 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року у справі № 805/4290/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення форми «С» № /5308 від 26 травня 2016 року прийняте Державною податковою інспекцією у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 16800,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1191,20 (одна тисяча сто дев'яносто одна гривня 20 копійок) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 30 березня 2017 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко