Справа № 820/235/17
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2017 р.Справа № 820/235/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Калитки О. М.
Суддів: Калиновського В.А. , Бондара В.О.
за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.,
за участю представника відповідача Черепова К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2017р. по справі № 820/235/17
за позовом ОСОБА_1
до Командира військової частини НОМЕР_1 Полковника Євтушенка Олега Вікторовича

про визнання дії незаконними,

ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 Полковника ОСОБА_2 , в якому просив суд визнати відсутність у командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 станом на 23.02.2016 повноважень (компетенції) видавати наказ по стройовій частині №37 від 23.02.2016 про продовження дії контракту, укладеного з позивачем ОСОБА_1 , про проходження військової служби понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації з 10 січня 2016 року за відсутності у відповідача відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України, які могли б бути підставою для продовження строку контракту.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2016 року у справі №820/235/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 Полковника Євтушенка Олега Вікторовича про визнання дії незаконними залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви протягом п`яти календарних днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2016 року у справі №820/235/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 Полковника ОСОБА_2 про визнання дії незаконними повернуто позивачу.
Позивач не погодився із ухвалою суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що ухвала суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідач надав письмові заперечення, в яких вказав, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, ухвалена відповідно до норм матеріального і процесуального права, вказав, що вимога про встановлення компетенції повинна заявлятись при спорі між суб`єктами владних повноважень, що виник з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень
Позивач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомив.
Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунено недоліки позовної заяви, а саме позивачу необхідно сформулювати позовні вимоги відповідно до вимог ст. 105 КАС України, заява про продовження строку для усунення недоліків до суду не надходила, у зв`язку з чим, відповідно до вимог п.1 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява має бути повернута позивачеві.
Вказуючи на недоліки позовної заяви суд першої інстанції, зазначив, що адміністративний позов, відповідно до приписів пункту 6 частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, може містити вимогу про встановлення компетенції, однак, така вимога може мати місце лише у спорі між суб`єктами владних повноважень, що виник з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками, виходячи з наступного.
Як встановлено з матеріалів справи, позивач 09.01.2017 звернувся до суду за захистом своїх прав з позовною вимогою: визнати відсутність у командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 станом на 23.02.2016 повноважень (компетенції) видавати наказ по стройовій частині №37 від 23.02.2016 про продовження дії контракту, укладеного з позивачем ОСОБА_1 , про проходження військової служби понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації з 10 січня 2016 року за відсутності у відповідача відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України, які могли б бути підставою для продовження строку контракту.
Відповідно до ч. 1 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником. Позовна заява може бути надіслана до адміністративного суду поштою.
Згідно ч. 4 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про:
1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;
2) зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;
3) зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;
4) стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;
5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;
6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.
Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.
Згідно ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.
Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.
Згідно ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи.
Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Згідно статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов`язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов`язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.
Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції передчасно зроблено висновок про наявність підстав для повернення позовної заяви.
Щодо висновку суду першої інстанції про не зазначення позивачем підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, колегія суддів вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
Так, до змін, внесених 17.11.2011 року, п.5 ч.1 ст.106 Кодекс адміністративного судочинства України передбачав, що у позовній заяві зазначається у разі необхідності заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, а тому у разі пропуску строку звернення до суду та відсутністю заяви про його поновлення суди залишали позовні заяви без руху.
Після внесених змін, вищевказаною нормою не вимагається зазначення про заяву про поновлення пропущеного строку у позовній заяві, а тому у разі пропуску позивачем строку звернення до суду та відсутністю заяви про його поновлення, адміністративний позов у відповідності до ч.1 ст.100 КАС України слід залишати без розгляду.
Натомість, у відповідності до ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо, зокрема, позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
Таким чином, залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду можливе і на стадії розгляду справи по суті.
При цьому, судом першої інстанції не встановлено, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а тому судом першої інстанції передчасно вирішено питання про пропуск позивачем строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.
Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 199 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З урахуванням встановлених обставин у справі, колегія суддів вважає, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2016 року у справі №820/235/17 підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 204, п. 6 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2017р. по справі № 820/235/17 скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 Полковника Євтушенка Олега Вікторовича про визнання дії незаконними направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)Калитка О.М.
Судді(підпис) (підпис) Калиновський В.А. Бондар В.О.
Повний текст ухвали виготовлений 03.04.2017 р.