Справа № 185/1282/17
Суддя: Палюх Т. Д.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/1282/17
Провадження № 2-а/185/146/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді - Палюх Т.Т., при секретарі Федосімовій Ю.Д., за участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії, В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії, в якому просив визнати неправомірною відмову Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах в звязку з недостатністю документів, зобов'язати відповідачапризначити пенсію на пільгових умовах за період роботи з 08.06.1984року по 19 вересня 2003року, як водію міського пасажирського транспорту,з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 25 січня 2017року, відповідно до пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обгрунтування позову зазначив, що починаючи з 09.12.1983 року він почав працювати в Павлоградськом АТП 03113 автослюсарем, потім згідно наказу по підприємству №112-к від 07 червня 1984 року був переведений водієм 3 класу на любі марки автобусів в а/к №1. З 15 серпня 1986 року Павлоградське АТП-03113 було перейменовано в Павлоградське АТП 31208, а з 01 лютого 1988 року перейменовано в Павлоградське АТП-11208. З 30 вересня 2000року згідно наказу по ВАТ Павлоградському автотранспортному підприємству 11208 за №107-к від 29.09.2000року він звільнений за власним бажанням.

Згідно наказу №12/157 від 13 лютого 1996року по регіональному відділенню фонду Держмайна України по Дніпропетровській області Павлоградське АТП-11208 перейменовано у ВАТ «Павлоградське АТП-11208», яке потім було реорганізовано у ЗАТ "Павлоградське АТП", а з 23.07.2002року - у ВАТ"Павлоградське АТП".

З 01.11.2000 року наказом по ВАТ "Павлоградське АТП" №44-к від 01.11.2000року позивач був прийнятий водієм 3-го класу на любі марки автобусів.

З 19.09.2003 року, згідно наказу №68-к від 19.09.2003року, по ВАТ «Павлоградському АТП » позивач був звільнений за власним бажанням.

Таким чином, позивач працював водієм міських пасажирських перевезень на зазначеному підприємстві з 08.06.1984 року по 19.09.2003 рокуводієм 3-го класу на різних марках автобусів та внутріміських маршрутах, тобто він постійно та безперервно працював водієм автобусів, зайнятих пасажирськими перевезеннями у межах міста Павлограда, спочатку в Павлоградському автотранспортному підприємстві (АТП)-03113, а потім у його перейменованих підприємствах - правонаступниках: Павлоградське АТП-31208, Павлоградське АТП-11208,ЗАТ «Павлоградське АТП», ВАТ «Павлоградське АТП», що підтверджується записами утрудовій книжці, особовою карткою форми № Т-2 та наказами по підприємству, а також відомостями архивного фонду.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємство ВАТ « Павлоградське АТП 11208 » ліквідовано 29.11.2002року.

Постійний стаж позивача, як водія міського пасажирського транспорту складає 19 років 3 місяці 21 день, загальний трудовий стаж складає більше 33 років.

25.01.2017року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії згідно п."з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Листом від 03.02.2017року за № 2552/05/18 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з тих підстав, що згідно наданої архивної довідки дно наданої архівної довідки № К- 805 від 20.12.2016 року та в документах, наданих для призначення пенсії - картці форми Т-2, наказів про прийом на роботу та звільнення відсутня будь - яка інформація про зайнятість позивача повний робочий день в якості водія саме пасажирського автотранспорту на міських маршрутах. Накази про закріплення водіїв за міськими маршрутутами, табелі обліку робочого часу, подорожні листи, документи про атестацію робочих місць на зберігання до архіву не надходили.

Відповідач зазначив, що в наданих позивачем документах відсутня інформація, яка б свідчила про роботу позивача в якості водія саме пасажирського автотранспорту на міських маршрутах, тому неможливо зарахувати періоди роботи позивача в "Павлоградському АТП-11208" на посаді водія з 08 червня 1984року по 30 вересня 2000року, і з 01 листопада 2000року по 19 вересня 2003року, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та призначити пенсію відповідно до пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Право на призначення пенсії у позивача виникне після досягнення віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003року №1058-ІV, тобто після досягнення 60 років.

З вказаним рішенням Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області позивач не погоджується, тому він звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні позивач та його представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, надав заперечення на позов, відповідно до змісту якого просив суд відмовити позивачу в задоволенні його вимог, так як відповідно до трудової книжки позивач працював в Павлоградському автотранспортному підприємстві № 03113, яке було перейменовано у ВАТ «Павлоградське автотранспортне підприємство 11208», а потім в ЗАО "Павлоградське АТП" на посаді водія 3 класу на любі марки автобусів з 08 червня 1984року по 30 вересня 2000року, і з 01 листопада 2000року по 19 вересня 2003року.Згідно архівних даних наказом №432 від 14.08.1986року, з 15 серпня 1989року, Павлоградське АТП-03113 було перейменовано в Павлоградське АТП-31208. Наказом №53 від 29.01.1988року, з 01 лютого 1988 року, Павлоградське АТП-31208 було перейменовано в Павлоградське АТП 11208.Згідно наказу регіонального відділення ФДМ України №12/157 від 13.02.1996року, з 13 лютого 1996року, Павлоградське АТП 11208 було перейменовано в ВАТ «Павлоградське АТП». В трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме не зазначено про те, що заявник працював водієм міського пасажирського транспорту.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтвердили той факт, того, що вони разом із ОСОБА_1 працювали у вказаний період водіями автобусів, зайнятих пасажирськими перевозками у межах міста Павлограда на міських маршрутах з повним робочим днем, спочатку в Павлоградському автотранспортному підприємстві (АТП)-03113, а потім у його перейменованих підприємствах-правонаступниках.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що що позивач перебуває в управлінні на обліку з 01.11.2013року та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи від загального захворювання. 25.01.2017року він звернувся із заявою про перехід на інший вид пенсії - за віком на пільгових умовах згідно п."з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 був прийнятий та працював слюсарем по ремонту автомобілей 3 розряду, 07.06.1984року переведений водієм 3 класу на любі марки автобусів в Павлоградському автотранспортному підприємстві (АТП)-03113, а потім у його перейменованих підприємствах-правонаступниках: з 15.08.1986 року -Павлоградське АТП-31208, з 01.02.1988 року -Павлоградське АТП-11208, з 13.02.1996 року -ВАТ «Павлоградське АТП-11208», потім ЗАО "Павлоградське АТП", з 08 червня 1984року по 30 вересня 2000року, і з 01 листопада 2000року по 19 вересня 2003року( а.с.12-16).

07.01.2017року позивачу виповнилося 55 років( а.с.8).

25.01.2017року позивач звернувся до Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пільгової пенсії за віком відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».Однак, рішенням Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 03.02.2017року за № 2552/05/18 позивачу було відмовлено в призначенні пільгової пенсії за віком у зв'язку з тим, що відсутні документи, якими можливо було б підтвердити зайнятість позивача на посаді водія саме пасажирського автотранспорту на міських маршрутах(а.с. 9-10).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України ограни державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії призначаються особам, які до 01.01.1992 року відпрацювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці повний пільговий стаж. Особі, яка до і після 01.01.1992 року працювала на роботах, передбачених Списком № 2, і на підприємстві проведена атестація робочих місць, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»право на пенсію за віком на пільгових умовах мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 30 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Отже, названою нормою матеріального права встановлені умови, за яких особа має право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію за віком на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємства.

Приймаючи рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідач посилався лише на те, що оскільки у трудовій книжці позивача не відображено характер роботи працівника, яка дає право на пільгову пенсію, то позивач має надати уточнюючу довідку про підтвердження пільгового стажу.

Надати уточнюючу довідку за період роботи з 08 червня 1984року по 30 вересня 2000року, і з 01 листопада 2000року по 19 вересня 2003року неможливо, оскільки підприємство ліквідовано, і цей факт відповідачем визнаний.

Відповідно до вимог пункту 18 Постанови ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку) пенсій» за відсутності документів про наявний стаж роботи і не можливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в п. 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5І, ОСОБА_7 підтвердили, що позивач дійсно працював водієм автобусів, зайнятих пасажирськими перевозками у межах міста Павлограда з повним робочим днем. Вказані докази не суперечать один одному, не спростовані відповідачем та в своїй сукупності дозволяють прийти висновку про те, що у вказаний період часу позивач працював водієм автобусів, зайнятих пасажирськими перевозками у межах міста Павлограда з повним робочим днем, тобто, на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Тому рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, є таким, що прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення, у зв'язку з чим є неправомірним.

Керуючись ст. ст. 69, 159, 160, 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 03.02.2017року в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Павлоградське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати в стаж ОСОБА_1 період роботи з 08 червня 1984року по 30 вересня 2000року, і з 01 листопада 2000року по 19 вересня 2003року в якості водія міського пасажирського транспорту та призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно п."з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991року, за його зверненням за призначенням пенсії 25 січня 2017року.

Стягнути з Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 640грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлений 24.03.2017року.

Суддя Т. Д. Палюх