Справа № 153/1578/16-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 153/1578/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Скаковська І.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

28 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі Вінницької області на постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 03 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі Вінницької області (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в грудні 2016 року звернувся до Ямпільського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі Вінницької області щодо розгляду заяви ОСОБА_2 про призначення щомісячного довічного грошового утримання, визначення стажу роботи і розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі Вінницької області призначити та виплачувати ОСОБА_2 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, відповідно до частини 3 ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 27.09.2016.

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.12.2016 заяву судді Ямпільського районного суду Вінницької області Гаврилюк Т.В. про самовідвід у даній справі задоволено, а справу передано на розгляд до Томашпільського районного суду Вінницької області.

Постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 03.02.2017 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі Вінницької області щодо розгляду заяви ОСОБА_2 про призначення щомісячного довічного грошового утримання, визначення стажу роботи і розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі Вінницької області призначити та виплачувати ОСОБА_2 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, відповідно до частини 3 ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 27.09.2016.

Звернуто постанову суду до негайного виконання у межах стягнення на користь ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 1102, 40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі Вінницької області.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.03.1993 ОСОБА_2 обраний суддею Ямпільського районного суду Вінницької області, що підтверджується копією трудової книжки.

Згідно копії військового квитка серії НОМЕР_1 виданого 19.04.1984В позивач в період з 22.04.1984 по 23.04.1986 проходив військову службу.

З копії розпорядження УПФУ в Ямпільському районі Вінницької області №136537 від 16.11.2016 слідує, що позивачу призначено довічне грошове утримання судді 88 % від винагороди судді який працює на відповідній посаді в сумі 21 692 гривень.

Згідно копії розрахунку стажу, виданого УПФУ в Ямпільському районі Вінницької області встановлено, що стаж позивача складає на посаді судді - 24 роки 6 днів, військова служба - два роки 2 дні.

Відповідно до повідомлення УПФ в Ямпільському районі Вінницької області щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці встановлено, що позивачу було призначено грошове утримання у розмірі 88 відсотків від винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що на час виходу позивача у відставку чинне законодавство передбачало зарахування до стажу роботи період проходження військової служби, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із стажу який складав - 24 роки 06 днів та є підставою для перерахунку довічного грошового утримання, його збільшення з 88 відсотків до 90 відсотків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Частиною 6 ст. 44 Закону України "Про статус суддів" № 2862-XII від 15.12.1992 (далі - Закон № 2862-XII) вказано, що для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки: до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

Разом з тим, категорії інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги (стаття 44 Закону України "Про статус суддів"), слід розуміти роботу працівників на посадах державних службовців та службовців, що працювали і працюють в державних органах та розрахунок стажу роботи яких здійснюється відповідне до Закону України "Про державну службу" і Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (втратила чинить на підставі постанови КМУ № 229 від 25.03.2016).

Пунктом 3 вищевказаного Порядку передбачено, що до стажу державної служби включався також час роботи в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 №1049 "Про надбавки за вислугу років для працівників органів виконавчої влади та інших державних органів".

Згідно вимог п. 2.6. "Положення про порядок призначення та виплату щомісячного грошового утримання працюючим суддям та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці" затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 25.08.2005 № 94 та п. 31 Постанови Кабінету міністрів України № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", до стажу роботи, що дає право судді на відставку та отримання щомісячного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності визначеного Законом, половина строку навчання за денною формою навчання у вищих юридичних навчальних закладах та календарний період проходження строкової військової служби, таким чином, судом першої інстанції вірно вказано, що календарний період проходження позивачем військової служби з 22.04.1984 по 23.04.1986 (2 роки 2 дні) зараховується позивачу до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання.

Частиною 4 статті 43 Закону № 2862-XII вказано, що суддя у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що стаж роботи позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, складає 26 років 08 днів (з них стаж роботи безпосередньо суддею 24 роки 06 днів, строкова військова служба 2 роки 2 дні), що є підставою для призначення щомісячного грошового утримання у розмірі 90 відсотків.

Крім того, у рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 №3-рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.2, абз.2 розділу 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці), зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці.

Також, рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, а також пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII в частині скасування з 01.06.2015 норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Конституційний суд України визначив наступний порядок виконання рішення: застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 №192-VIII, а саме: "щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим аніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання" підлягає застосуванню перше речення частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 №192-VIII, а саме: "Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку".

Разом з тим, Перехідними положеннями Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII вказано, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що на час виходу позивача у відставку чинне законодавство передбачало зарахування до стажу роботи період проходження військової служби, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із стажу який складав - 24 роки 06 днів та є підставою для перерахунку довічного грошового утримання, його збільшення з 88 відсотків до 90 відсотків.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 03 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.