Справа № 821/1908/16
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/1908/16

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Федусика А.Г.,

суддів Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

при секретарі Пальоній І.М.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 апеляційну скаргу Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі ДФС) про скасування наказу від 22 листопада 2016 року №191-о про накладення дисциплінарного стягнення.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду, ДФС подала апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працює завідувачем сектору адміністрування єдиного внеску управління податків та зборів з фізичних осіб ДФС.

22 листопада 2016 року начальником ДФС прийнято наказ №191-о ''Про накладання дисциплінарного стягнення", яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани за неналежне виконання службових обов'язків, що призвело до порушення вимог ст.26 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", ст.165-1 Кодексу про адміністративні правопорушення, пп.3.1.3 розділу III "Організація роботи з документами" Регламенту ДФС, функції 3.2 "керівництво структурним підрозділом" Положення про сектор адміністрування єдиного внеску.

За змістом наказу підставою для застосування догани стало "порушення вимог ст.26 Закону України від 28 липня 2010 року № 3464-У1 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (зі змінами та доповненнями) в частині організації не в повній мірі роботи у напрямку прийняття рішень про застосування штрафних санкцій до платників єдиного внеску, вимог ст. 165-1 КУпАП щодо відсутності організації роботи фахівців сектору у напрямку притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб підприємств, установ, організацій, а також фізичних осіб - підприємців, п.п.3.1.3 розділу III "Організація роботи з документами" Регламенту ДФС, затвердженого наказом ДФС області від 15 червня 2016 року № 515, в частині порушення порядку візування договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та договорів про одноразову сплату у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, функції 3.2 ''Керівництво структурним підрозділом" Положення про сектор адміністрування єдиного внеску, які викладені у наказі ДФС від 21 жовтня 2016 року № 471 "Про підсумки роботи органів ГУ ДФС у Херсонській області у січні-вересні 2016 року та завдання із забезпечення надходжень до бюджетів усіх рівнів у 4 кварталі 2016 року", що призвело до складання у другому кварталі 2016 року неналежно оформлених договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та наявності у платників податків підстав для розірвання цих договорів, або визнання їх у судовому порядку недійсними, не застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску, не притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб підприємств, установ, організацій та фізичних осіб-підприємців.

Винесення вказаного наказу ДФС та накладення на позивача дисциплінарного стягнення і стало підставою для звернення ОСОБА_3 з позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що дисциплінарною комісією не вжито заходів щодо об'єктивного та оперативного встановлення обставин, зазначених у пп.9, 10, 12 ч.2 ст.73 Закону України "Про державну службу", оскільки саме проведення перевірки було поверховим та неповним, а висновки побудовані на помилковому оцінюванні фактичних даних. Також, судом було зазначено, що за результатами розслідування дисциплінарною комісією внесено суб'єкту призначення пропозицію про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Суд відмічає, що відповідне дисциплінарне провадження повинно бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з'ясувати, що трапилось, і не покладалися на поспішні або необґрунтовані висновки. Разом з тим, дисциплінарною комісією ДФС не вживалися під час перевірки заходи об'єктивного та оперативного встановлення обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку, ступеня вини, характеру і тяжкості такого проступку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, вважає їх правильними з огляду на наступне.

Положенням ч.1 ст.64 Закону України "Про державну службу" (від 10 грудня 2015 року, далі Закон) передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (ч.1 ст.65 Закону).

За змістом ст.66 Закону вбачається, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2 - 4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії. За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.67 Закону дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків. Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 67 Закону "Про державну службу" попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень є обставиною, що пом'якшує дисциплінарну відповідальність.

Крім того, положеннями вказаного Закону передбачено, що з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування. Особи, які проводять службове розслідування, мають право: одержувати пояснення від державного службовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб щодо обставин справи; одержувати у підрозділах державного органу чи за запитом в інших органах необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи; одержувати консультації відповідних спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування. Державний службовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; 2) порушувати клопотання про одержання і залучення до матеріалів нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, які причетні до справи; 3) бути присутнім під час виконання відповідних заходів; 4) подавати в установленому порядку скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування. ( ст. 71 Закону).

Згідно до ст.74 Закону дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення суб'єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення, яке має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення (стаття 75 Закону).

З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення позивача до відповідальності було невиконання позивачем своїх службових обов'язків, зокрема, щодо прийняття рішень про застосування штрафних санкцій до платників єдиного внеску за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Статтею 26 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за: порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску; неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску; подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі, інших відомостей, передбачених цим Законом. Застраховані особи, які не подають інформацію для внесення до Державного реєстру або подають недостовірну інформацію, притягаються до відповідальності згідно із законом.

Порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності , несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тягне за собою накладення штрафів на посадових осіб підприємств, установ і організацій, фізичних осіб - підприємців або осіб, які забезпечують себе роботою самостійно (ст.165-1 КпАП).

На підтвердження власної правової позиції ДФС надано витяг з наказу ГУ ДФС у Херсонській області від 21 жовтня 2016 № 471, в якому відображено, що згідно з інформаційною системою «Податковий блок» станом на 01 жовтня 2016 року по Херсонській ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області залишаються не застосованими штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальну суму 2,8 млн. грн., протягом III-го кварталу 2016 року приріст не застосованих штрафних санкцій склав 2,2 млн. грн. або в 1,6 рази. В наказі також зазначено, що за 9 місяців 2016 року виявлено 138 фактів несвоєчасного подання звітності з єдиного внеску, проте протоколи про адміністративні порушення складені лише по 3 фактах та тільки у 1 півріччя 2016 року.

Водночас, позивачем зазначено, що його вина у вказаних ДФС недоліків відсутня, оскільки протягом 2016 року він неодноразово доводив до відома керівництва про обєктивні обставини, що перешкоджають розгляду справ та застосування адміністративної відповідальності, зокрема, неможливість розгляду справ за умов відсутності осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, через недосконалість інструкцій ДФС, стислі строки встановлені законодавством для надсилання рішення порушнику (3 дні), відсутність бланків протоколів, відсутність фінансового забезпечення на поштові відправлення, папір, тощо, що відповідач фактично покладає свою власну провину на позивача, оскільки саме відповідач повинен забезпечити створення необхідних організаційних та фінансово-економічних умов для організації роботи по застосуванню штрафних санкцій. Також позивач зазначив, що за 11 місяців сектором, в якому працюють чотири особи, складено 1228 рішень на загальну суму штрафних санкцій 4 млн.400 тис., в тому числі по КУпАП.

Положеннями ст.149 КЗпП України та ч.1 ст.75 Закону перед накладенням дисциплінарного стягнення суб'єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі. Водночас, відповідачем перед притягненням позивача до відповідальності не отримано від позивача відповідних письмових пояснень, крім обставин щодо неякісного складання договорів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що вказані порушення відповідачем належним чином та ґрунтовно не доведені, в спірному наказі відсутня конкретизація щодо того, яких платників єдиного внеску (юридичних осіб та фізичних осіб) не було притягнуто до відповідальності та на яку суму. Зазначення в спірному наказі ДФС тільки загальних сум недоїмок не означає автоматично, що за всіма випадками несвоєчасної сплати єдиного внеску можливо та необхідно застосування фінансової та адміністративної відповідальності.

Водночас, позивачем було наголошено, що зростання протягом 3-го кварталу 2016 року суми не застосованих штрафних санкцій на 2 млн. грн. пояснюється тим, що на облік в Херсонську ОДПІ став великий платник (шахта з Донецької області) з боргом по єдиному внеску понад 10 млн. грн., погашена заборгованість тільки за 2013 рік, а недоїмка 2014-2016 років хоч і обліковується, але штрафні санкції неможливо застосувати, оскільки штрафні санкції застосовуються при повному погашенні недоїмки за певний звітний період.

Крім того, позивач надав документи, які свідчать, що обговорювалось питання можливості складання протоколів про адміністративні порушення на бланках старого зразка або доцільності виготовлення нових бланків протоколів про адміністративні правопорушення. На кількості складених протоколів вплинуло і відсутність відповідних бланків протоколів та постанов, які з'явились тільки в жовтні 2016 року. Позивач також зазначає, що протокол про адміністративне порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску складається виключно у присутності порушника, посадовим особам платника єдиного внеску відповідно до наказу Міндоходів від 06 лютого 2014 року №120 направляються повідомлення про запрошення платника податків, зборів, платежів або його представників до органу доходів і зборів, а тому тільки на порушників, які з'явились до податкового органу, працівники сектору складали адміністративні протоколи та постанови про притягнення до відповідальності за КУпАП. Зміни в існуючий порядок були внесені тільки в 2016 році.

Зазначені обставини у сукупності свідчать про неповноту та поверховість відповідача при дослідженні обставин (можливого) правопорушення, що стало підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Крім того, ще однією підставою для притягнення позивача до відповідальності було зазначено порушення, допущене головним державним ревізор-інспектором сектору адміністрування внеску управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_4, яка надала 20 жовтня 2016 року на підпис начальнику інспекції договір про добровільну участь у системі загальнообовязкового державного соціального страхування від 19 жовтня 2016 року, який мав бути укладений між ним та ФОП ОСОБА_5, та в якому вказано, що цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 13 жовтня 2016 року, тобто при складанні договору допущено технічну помилку, а саме замість 2017 року вказано 2016 рік. Ця помилка була виявлена на стадії підписання договору.

Відповідно до положень ст.10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" розроблена Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 449, на виконання абзацу першого пункту 3 розділу V якої був розроблений типовій договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (додаток 4 до Інструкції). Зазначеним договором передбачено, що його підписує начальник відповідного фіскального органу, який діє відповідно до Положення про відповідний фіскальний орган.

Колегія суддів не погоджується з доводами відповідача з приводу того, що в деяких договорах невірно вказано нормативний акт - Положення про державну податкову інспекцію у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області, затверджене наказом Міністерства доходів і зборів України від 17 квітня 2013 року №59, в той час як чинним було Положення про Херсонську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Херсонській області, затверджене наказом ДФС України від 18 квітня 2016 року №330, оскільки працівник повинен бути ознайомлений з покладеними на нього трудовими обов'язками. Для даного ознайомлення встановлена письмова форма. Водночас, доказів того, що позивач, був ознайомлений з Положенням про державну обєднану податкову інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, затвердженим наказом ДФС України від 18 квітня 2016 року №330 не надано.

Крім того, слід зазначити, що вказівка в проектах договорів страхування неправильного найменування Положення про державну податкову інспекцію у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області не мало негативних наслідків, доказів розірвання або визнання недійсним будь-якого договору суду не надано, що також має значення при вирішенні питання про притягнення осіб до відповідальності.

Додатково слід зазначити, що доводи відповідача про порушення позивачем трудової дисципліни, а саме - відсутності на чергуванні в Центрі обслуговування платників, є безпідставними та не підлягають дослідженню, оскільки не зазначаються в наказі як підстава для застосування дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач під час дослідження обставин, які підлягали встановленню в ході проведення дисциплінарного провадження, тобто, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення діяв без врахування фактичних обставин, без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, а тому позовні вимоги про скасування наказу від 22 листопада 2016 року № 191-о про накладення дисциплінарного стягнення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи позивача викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні наданим до адміністративного позову запереченням, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності згідно законодавства та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому КАС України.

Головуючий: ОСОБА_6
Суддя: Суддя: ОСОБА_7 ОСОБА_2