Справа № 810/5121/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року м. Київ К/800/34364/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Стрелець Т.Г.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Азеліс Україна" до Київської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень за касаційною скаргою Київської митниці Міндоходів на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2014 року

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 році ТОВ "Азеліс Україна" у Київському окружному адміністративному суді пред'явило позов до Київської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень.

З урахуванням уточнень до позовних вимог просило визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Міндоходів про коригування митної вартості:

- від 14 травня 2013 року №125000004/2013/110555/1;

- від 21 травня 2013 року №125000004/2013/110620/1;

- від 21 травня 2013 року №125000004/2013/110637/1;

- від 22 травня 2013 року №125000004/2013/110650/1;

- від 29 травня 2013 року №125000004/2013/110711/1;

- від 04 червня 2013 року №125000004/2013/110764/1;

- від 18 червня 2013 року №125000004/2013/110784/2.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2013 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2014 року апеляційну скаргу ТОВ "Азеліс Україна" задоволено.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2013 року скасовано та прийнято нову, якою позовні вимоги ТОВ "Азеліс Україна" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці Міндоходів про коригування митної вартості від 14 травня 2013 року №125000004/2013/110555/1, від 21 травня 2013 року №125000004/2013/110620/1, від 21 травня 2013 року №125000004/2013/110637/1, від 22 травня 2013 року №125000004/2013/110650/1, від 29 травня 2013 року №125000004/2013/110711/1, від 04 червня 2013 року №125000004/2013/110764/1, від 18 червня 2013 року №125000004/2013/110784/2.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції ТОВ "Азеліс Україна" подало касаційну скаргу.

Посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його рішення та залишити в силі постанову Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2013 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 03 вересня 2007 року між ТОВ "Арно Україна" (покупець) та компанією "NATIONAL STARCH and CHEMICAL GmbH" (продавець) укладено Договір купівлі-продажу крохмалю №729-NSC, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує крохмалі, виготовлені фірмою "National starch and Chemical GmbH", що надалі іменується Товар.

У зв'язку зі зміною назви ТОВ "Арно Україна" на ТОВ "Азеліс Україна" 01 листопада 2011 року сторонами Договору укладено додаткову угоду № 6 до Договору, в якій зазначалося, що ТОВ "Арно Україна" змінило свою назву на ТОВ "Азеліс Україна".

У вересні 2012 року компанія "National starch and Chemical GmbH" змінила назву на "Ingredion Germany GmbH", про що сторонами складено додаткову угоду від 01 жовтня 2012 року № 7.

У період з травня по червень 2013 року ТОВ "Азеліс Україна" придбав у компанії "Ingredion Germany GmbH" декілька партій Товару, згідно Договору та оновленого прайс-листа.

На виконання умов договору купівлі-продажу від 03 вересня 2007 року

№ 729-NSC, укладеного між ТОВ "Арно Україна" та компанією "National Starch and Chemical GmbH" (Німеччина), до митного оформлення за вантажними митними деклараціями (далі - ВМД) від 13 травня 2013 року №125130000/2013/211910, від 20 травня 2013 року №125130000/2013/212420, від 21 травня 2013 року № 125130000/2013/212531, від 22 травня 2013 року № 125130000/2013/212600, від 28 травня 2013 року №125130000/2013/213107, від 03 червня 2013 року № 125130000/2013/213631, від 18 червня 2013 року № 125130000/2013/214717 заявлено в режимі імпорту товар "крохмаль модифікований".

Під час митного оформлення інспектором митного посту "Святошин" з метою правильності визначення митної вартості товару "крохмаль модифікований", подані декларантом документи було направлено до відділу митних платежів Київської обласної митниці, яким було проаналізовано інформацію, що містилась у товаросупровідних документах, наданих до митного оформлення, цінову інформацію ЄАІС Держмитслужби України на товари, що ввозились на митну територію України у період заявлення товару до митного оформлення та у відповідності до пункту 3 статті 53 Митного кодексу (далі - МК) України, позивачу в письмовій формі на зворотньому боці декларацій митної вартості було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а саме:

- прайс-лист виробника;

- виписку з бухгалтерської документації (оплату за попередні митні оформлення та видаткові накладні);

- висновок спеціалізованої експертної організації про якісні та вартісні характеристики товару.

Вимогу про надання додаткових документів доведено до декларанта, про що зроблено ним відповідний підпис.

Крім того, позивачеві згідно з пунктом 7 статті 55 Митного кодексу України (далі - МК України) було запропоновано випустити товар, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною позивачем (декларантом), та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу 10 МК України.

У результаті проведеної консультації з позивачем та з урахуванням того, що декларантом на вимогу митного органу під час митного оформлення не надано належних додаткових документів, та, беручи до уваги побажання декларанта отримати, згідно зі статтею 55 МКУ, рішення митного органу для випуску товару у вільний обіг, митним органом були винесено рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом:

- рішення від 14 травня 2013 року №125000004/2013/110555/1;

- рішення від 21 травня 2013 року № 125000004/2013/110620/1;

- рішення від 21 травня 2013 року № 125000004/2013/110637/1;

- рішення від 22 травня 2013 року № 125000004/2013/110650/1

- рішення від 29 травня 2013 року №125000004/2013/110711/1;

- рішення від 04 червня 2013 року № 125000004/2013/110764/1;

- рішення від 18 червня 2013 року № 125000004/2013/110784/2.

Після цього позивач звернувся до Київської ТПП з проханням надати експертний висновок стосовно визначення контрактної (ринкової) вартості на модифіковані крохмалі, що імпортувалися в Україні з Німеччини згідно з договором від 03 вересня 2007 року № 729-NSC.

За результатами проведених досліджень 17 червня 2013 року Київською ТПП було надано експертний висновок № Ц-378, згідно з яким контрактна (ринкова) вартість товару, імпортованого в Україну з Німеччини за договором від 03 вересня 2007 року № 729-NSC, є конкурентоспроможною та відповідає цінам фірми-виробника, які були зазначені позивачем під час декларування митної вартості Товару.

З урахуванням зазначеного висновку, а також на виконання вимог щодо надання додаткових документів позивачем до митного органу було передано:

- експертний висновок ТПП від 17 червня 2013 року № Ц-378;

- прайс-лист Ingredion Germany GmbH від 15 травня 2013 року;

- калькуляція Ingredion Germany GmbH від 01 січня 2013 року;

- банківські платіжні документи, а саме: рахунки-фактури, видаткові та податкові накладні, оплачені митні декларації;

- специфікації та інвойси до них.

Враховуючи подання уточнюючих документів позивач 20 червня 2013 року звернувся до відповідача з листом вих. № 20130620-1, в якому просив переглянути рішення по митній вартості.

Додаткові документи, які подані позивачем, були взяті до уваги митним органом, але не були використані для підтвердження заявленої митної вартості товару, оскільки вони, на думку Митниці, містили розбіжності та неточності, а саме:

- калькуляції собівартості та прайс-листи, подані в якості додаткових, надані безпосередньо не заводами-виробниками даного товару (заводи-виробники знаходяться в США, Великій Британії, Німеччині, Бразилії, Китаї та Таїланді), а компанією "Ingredion Germany GmbH" (калькуляція не містить повного переліку витрат, які включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті);

- в розрахунку ціни не зазначені витрати на транспортування товару до відправника - компанії "Ingredion Germany GmbH" (тобто, можливі додаткові витрати, які впливають на визначення митної вартості при їх імпорті в Україну);

- оригінал прайс-листа компанії "Ingredion Germany GmbH" від 15 травня 2013 року, наданий українською мовою, підписаний менеджером з розвитку бізнесу в Україні та Кавказькому регіоні, не містить відомостей щодо країни походження товару;

- в видаткових накладних, що подані в якості додаткових документів, відсутні прізвища та підписи відповідних посадових осіб фірм-одержувачів та не завірені печатками одержувачів.

Також існували суттєві розбіжності вартості деяких видів модифікованого крохмалю, яка наведена в розрахунку ціни, підготовленого компанією "Ingredion Germany GmbH" в січні 2013 року, та в специфікаціях від 29 січня 2013 року

№ 723, від 30 січня 2013 року № 725, від 12 лютого 2013 року № 726, від 12 лютого 2013 року № 727, від 06 березня 2013 року № 730, від 06 березня 2013 року № 731, від 14 березня 2013 року № 733, наданих суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності в якості додаткових документів.

З урахуванням наданих до розгляду додаткових документів, аналізу рівня митної вартості товару раніше імпортованих товарів, листом Київської митниці Міндоходів від 27 червня 2013 року № 6.1-45/2/12-727 позивачу було повідомлено про неможливість застосування заявленого рівня митної вартості.

Вважаючи, що митним органом рішення про коригування митної вартості товару прийняті з порушенням чинного законодавства, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ТОВ "Азеліс Україна" під час митного оформлення товару (крохмалю) було надано митному органу додаткові документи, запитувані митним органом, які містили в собі розбіжності та неточності, а саме: калькуляції собівартості та прайс-листи, подані в якості додаткових, надані безпосередньо не заводами-виробниками даного товару (заводи-виробники знаходяться в США, Великій Британії, Німеччині, Бразилії, Китаї та Таїланді), а компанією "Ingredion Germany GmbH" (калькуляція не містить повного переліку витрат, які включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті); в розрахунку ціни не зазначені витрати на транспортування товару до відправника - компанії "Ingredion Germany GmbH" (тобто, можливі додаткові витрати, які впливають на визначення митної вартості при їх імпорті в Україну), оригінал прайс-листа компанії "Ingredion Germany GmbH" від 15 травня 2013 року, наданий українською мовою, підписаний менеджером з розвитку бізнесу в Україні та Кавказькому регіоні, не містить відомостей щодо країни походження товару; в видаткових накладних, що подані в якості додаткових документів, відсутні прізвища та підписи відповідних посадових осіб фірм-одержувачів та не завірені печатками одержувачів.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи таке рішення, та задовольняючи позовні вимоги позивача, виходив з недоведеності відповідачем правомірності прийняття оспорюваних рішень.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною третьою статті 53 МК у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до положень статті 57 МК основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Отже, митні органи дійсно мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належить процедура консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості.

Вказаними правовими нормами визначено повноваження митного органу щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень.

Так, митний орган зобов'язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також у відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Судами встановлено, що офіційно статус компанії-виробника товару, митна вартість якого є предметом розгляду у даній справі, має саме компанія "Ingredion Germany GmbH".

Безпосереднє виробництво товару здійснюється на заводах компанії, які розташовані по всьому світу, в тому числі в США, Великобританії, Німеччині, Бразилії, Китаї та Таїланді, як правомірно зазначено відповідачем.

До 01 жовтня 2012 року компанія "Ingredion Germany GmbH" функціонувала під назвою "National Starch and Chemical GmbH".

01 жовтня 2012 року назва компанії-виробника була змінена з "National Starch and Chemical GmbH" на "Ingredion Germany GmbH", що підтверджується додатковою угодою від 01 жовтня 2012 року № 7, яка міститься у матеріалах справи. Проте, всі структурні одиниці (заводи) компанії продовжували функціонувати під старим найменуванням, а саме "National Starch and Chemical GmbH".

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди від 01 жовтня 2012 року № 7 вся документація на товар в рамках дії цього контракту, видана на ім'я "National Starch and Chemical GmbH" зберігає свою силу та не потребує переоформлення протягом терміну дії цього контракту.

Апеляційний суд вірно зазначив, не зважаючи на те, що згідно довідки від 18 лютого 2013 року товар виробляється на заводах "National Starch and Chemical GmbH", офіційний статус компанії-товаровиробника має саме компанія "Ingredion Germany GmbH", а тому висновок відповідача щодо дефектності калькуляцій собівартості та прайс-листів, наданих компанією "Ingredion Germany GmbH" є неправомірним.

Також колегія апеляційного суду вірно зазначила, що митним органом безпідставно враховані при визначенні митної вартості товару витрати на його транспортування, оскільки вони фактично не були понесені позивачем за умовами договору.

Крім того, відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату і місце складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, підпис посадової особи-керівника та печатка юридичної особи не вважаються обов'язковими реквізитами видаткової накладної.

Пунктом 2.13. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, передбачено, що керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов'язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна.

Оформлення видаткової накладної, включаючи проставляння на ній підпису, може здійснюватися як керівником підприємства, так і іншими особами, перелік яких затверджується керівником підприємства.

Отже, відсутність у видаткових накладних прізвищ (підписів) посадових осіб та печаток фірм-одержувачів не свідчить про дефектність таких видаткових накладних.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для визначення митної вартості товару, ввезеного позивачем на митну територію України, за основним методом, оскільки митним органом не надано доказів на підтвердження того, що документи, які подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Оскаржуване судове рішення у цій справі є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування або зміни немає.

Доводи касаційної скарги правильність висновку суду апеляційної інстанції не спростовують.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 223 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Київської митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2014 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Азеліс Україна" до Київської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень - без зміни.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Стрелець Т.Г.