Справа № 645/721/17
Суддя: Алтухова О. Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/721/17
Провадження № 2-а/645/60/17
Постанова

Іменем України

21 березня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого - судді Алтухової О.Ю.,

секретар судового засідання Кононенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 5 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Харкові РПП лейтенанта поліції Кукурік Олександра Олексійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

21 лютого 2017 р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідач та просив суд скасувати постанову АР №912741 від 13 лютого 2017 р. складену щодо нього інспектором поліції роти №5 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Харкові лейтенанта поліції Кукурік О.О., та закрити провадження по адміністративній справі за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування позову, зазначає, що правопорушення позивач не вчиняв, оскільки завершував розпочатий маневр звільнення перехрестя, що відповідає п.16.8 ПДР України.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав, причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, свідка, приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, окрім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що згідно копії постанови серії АР №912741 від 13 лютого 2017 р. складеної інспектором поліції №5 батальйону №2 УПП в м. Харкові лейтенантом поліції Кукурік О.О., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 425 грн.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення серії АР №912741 від 13.02.2017 року, 13 лютого 2017 р. о 16-05 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer Х, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в м.Харкові на перехресті вул. Весніна з вул. Пушкінською при жовтому забороняючому сигналі світлофора здійснив рух на транспортному засобі, чим порушив вимоги п.8 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП. В графі даної постанови №10 притягуваний зазначив, що з інкримінованим правопорушенням не згоден, що співробітник поліції доказів скоєння правопорушення не надав.

Вказане правопорушення полягає у невиконані вимог припису п. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, яким заборонено зупинку на перехрестях.

Відповідно до ч. 2 ст. 69 КАС України докази надають особи, які беруть участь у справі.

Статтею 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у судове засідання не з'явився, доводи позивача не спростував.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що він знаходився разом з позивачем в автомобілі Mitsubishi Lancer Х, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. На перехресті вул.Весніна та вул.Пушкінської в м.Харкові вони здійснили лівий поворот в бік вул.Пушкінської, не порушуючи правил дорожнього руху. Оскільки вони вже розпочали перетин перехрестя на зелене світло світлофору і перетнувши «стоп лінію» завершили маневр, як того вимагають правила дорожнього руху. Проте, одразу після цього їх було зупинено патрульною службою. Інспектор патрульної поліції пояснив, що ОСОБА_1 порушив ПДР України, а саме здійснив перетин перехрестя на жовтий сигнал світлофора. На вимогу ОСОБА_1 надати докази правопорушення інспектор пред'явив мобільний телефон на якому містилося нерозбірливе відео. ОСОБА_1 запропонував інспектору надати відео з спеціалізованого засобу, або з нагрудної камери, оскільки на відео з мобільного телефону не видно, що відбулося правопорушення. На що інспектор пояснив, що іншого відео він не має, а відео з нагрудної камери не зафіксувало дане правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

З пояснень позивача вбачається, що процес розгляду справи не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП, обставини передбачені ст. 280 КУпАП не з'ясовувалися, права особи - правопорушника передбачені ст. 268 КУпАП щодо отримання ним правової допомоги дотримані не були. Зазначені порушення не були спростовані відповідачем.

Крім того, відповідно до положень ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

Тому винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складання протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватись юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі, тощо.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015 словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1-3 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Слід зауважити, що відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Таким чином суд вважає, що розгляд справи інспектором Кукурік О.О. носив формальний характер, переконання про винність позивача у скоєнні даного правопорушення була висловлена співробітником Управління патрульної поліції в м. Миколаєві наперед.

Відповідно до ст.289 КУпАП Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Позивачем зазначені вимоги закону дотримані.

У зв'язку із викладеним суд приходить до висновку, про скасування постанови інспектора ППР №5 батальйону №2 УПП у м.Харкові РПП лейтенантом поліції Кукурік О.О. щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП ( постанова серії АР №912741 від 13 лютого 2017 р.) якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Положеннями ст. 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне із таких рішень: 1) залишає постанову без змін, а скаргу або подання прокурора без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбаченим нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, щоб стягнення не було посилено.

Вказаною нормою закону не передбачено право суду при розгляді скарг на постанову по справі про адміністративне правопорушення вирішувати питання про закриття провадження по адміністративній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 10, 11, 41, 99 -100, 160-162 , 167 КАС України, ст.ст. 122, 247,251, 288, 293 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 5 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Харкові РПП лейтенанта поліції Кукурік Олександра Олексійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 13 лютого 2017 року, серія АР №912741, складену відносно ОСОБА_1 інспектором поліції роти №5 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Харкові лейтенанта поліції Кукурік Олександром Олексійовичем.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у строки та порядку, встановленими ст. 254 КАС України.

Суддя: