Справа № 161/10460/13-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року м. Київ К/800/55706/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (судді-доповідача),

Стародуба О.П.,

Штульман І.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області (далі - Управління) про визнання неправомірними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Управління щодо призначення пенсії із середньомісячної заробітної плати в розмірі 2979,60 грн., визначеної на підставі довідки № 18/178 від 14 вересня 2011 року; скасувати рішення від 21 вересня 2011 року про призначення пенсії позивачу; зобов'язати Управління призначити пенсію позивачу із середньомісячної заробітної плати в розмірі 5932,23 грн., визначеної на підставі довідки № 18/152 від 17 серпня 2011 року, виданої Прокуратурою Волинської області, додатково врахувавши надбавку за 20 років вислуги; провести нарахування пенсії починаючи з 5 серпня 2010 року; індексувати заборгованість по її виплаті.

Справа розглядалась неодноразово, зокрема останньою постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та задовольнити позов.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку щодо відсутності підстав для призначення пенсії позивача згідно довідки № 18/152 від 17 серпня 2011 року, виданої прокуратурою Волинської області, оскільки інші виплати (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років) зазначені в цій довідці лише за місяць. Крім того, ці виплати позивачу не проводилися.

Відповідно до частини 2 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Частиною 3 статті 50-1 Закону передбачено, що середньомісячна сума зазначених виплат за 24 та 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60. Коригування зазначених виплат проводиться шляхом застосування коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин. Посадовий оклад, надбавки за класний чин та вислугу років при призначенні пенсії враховуються в розмірах, встановлених на день звільнення з роботи, що дає право на даний вид пенсії.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина 12 статті 50-1 Закону № 1789-XII).

З матеріалів справи вбачається, що призначаючи позивачу пенсію за вислугу років відповідач врахував саме розмір місячного заробітку за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію, станом на час звернення за призначенням пенсії, як це передбачено вимогами статті 50-1 Закону № 1789-XII.

Суди першої та апеляційної інстанцій правильно дійшли висновку щодо безпідставності позовних вимог про призначення пенсії згідно довідки №18/152 від 17 серпня 2011 року, оскільки інші виплати (ОВР, щомісячна премія, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань), зазначені у цій довідці, до складу заробітної плати позивача, станом на час звільнення його з посади, не входили та позивачу не виплачувались.

Враховуючи наведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду вважає, що суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

О.П. Стародуб

І.В. Штульман