Справа № 808/455/17
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 808/455/17

22 березня 2017 року 16год. 44хв. м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3

до Дніпровського районного у м.Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області
про скасування висновку від 05.10.2016р. №93/17.4-05.06-84 про відмову у внесені змін до актового запису цивільного стану та зобов'язання вчинити певні дії , -
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровського районного у м.Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- скасувати висновок начальника Дніпровського районного у м.Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 № 93/17.4-05.06-84 від 05 жовтня 2016 року про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану;

- зобовязати Дніпровський районний у м.Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області внести зміни до актового запису про шлюб № 15 від 03.12.1977 року, складеного виконавчим комітетом Малоперської сільської ради міста Ухти Республіки Комі Російської Федерації, в частині національності нареченої з "росіянка" на "німкеня";

- зобовязати Дніпровський районний у м.Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області внести зміни до актового запису про народження № 9 від 18 квітня 1979 року, складеного виконавчим комітетом Малоперської сільської ради міста Ухти Республіки Комі Російської Федерації, в частині національності матері з "росіянка" на "німкеня";

- зобовязати Дніпровський районний у м.Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області внести зміни до актового запису про народження № 3075 від 16 грудня 1980 року, складеного Ленінським відділом РАЦС м.Запоріжжя, в частині національності матері з "росіянка" на "німкеня".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не правомірно складено висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану в частині зміни в актовому записі про шлюб національності нареченої (позивача) з "росіянка" на "німкеня". Позивач зазначає, що її матір була за національністю німкенею та виховувала ОСОБА_3 в національних німецьких традиціях, і позивач вважає себе за національністю саме німкенею. Разом з тим, у актових записах цивільного стану про реєстрацію шлюбу позивача та реєстрацію народження її дітей національність позивача (як нареченої та матері) зазначалась як росіянка, що на думку позивача не відповідає дійсності, оскільки, на її думку, вона є за національністю німкенею. Представник позивача позовні вимоги підтримує та просить внести зміни до записів акту цивільного стану щодо національності позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує та зазначає, що на даний час в актових записах цивільного стану національність особи не зазначається. Внесення змін до актових записів цивільного стану, які зроблені раніше, можлива лише у випадку допущення помилок в таких записах. В актовому записі про шлюб позивача не було допущено помилки у зазначенні національності позивача, оскільки такі відомості вносилися відповідно до паспорта позивача, в якому національність була зазначена росіянка. У звязку з чим, висновок від 05.10.2016 є правомірним. Щодо внесення змін до актових записів про народження дітей позивача зазначає, що позивач не зверталася до відповідача з такими заявами; з заявами про внесення змін до актового запису, який здійснений щодо конкретної особи, можуть звернутися лише такі особи. Оскільки діти позивача повнолітні, то вони самі повинні звертатися з заявами про внесення змін до актових записів про реєстрацію їхнього народження.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до Дніпровського районного у м.Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з заявою про внесення змін до актового запису про шлюб від № 15, складеного 03.12.1977 року виконавчим комітетом Малоперської сільської ради міста Ухти Республіки Комі Російської Федерації на ОСОБА_4 та ОСОБА_5, змінити національність нареченої з "росіянка" на "німкеня".

05.10.2016 Дніпровським районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено висновок №93/17.4-05.06-84 про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану, яким відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб заявниці №15 від 03.12.1977 року виконавчим комітетом Малоперської сільської ради міста Ухти Республіки Комі Російської Федерації в частині зміни національності нареченої з "росіянка" на "німкеня" через відсутність підстав.

Позивач, не погодившись з висновком про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану, звернулась з даним позовом до суду.

Суд зазначає, що у оскаржуваному висновку № 93/17.4-05.06-84 від 05.10.2016 відповідачем встановлено наступні обставини, які підтверджуються матеріалами справи та не спростовувались позивачем, а саме:

"в актовому записі про шлюб № 15 складеному 03.12.1977 року виконавчим комітетом Малоперської сільської ради міста Ухти Республіки Комі Російської Федерації на ОСОБА_4 та ОСОБА_5, національність заявниці (нареченої) вказано росіянка.

В актовому записі про народження заявниці № 692 складеному 17.06.1958 Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на ОСОБА_5, національність батька ОСОБА_6 вказана росіянин, національність матері ОСОБА_7 вказана нємка. Національність заявниця вибрала за національністю батька росіянка. На момент державної реєстрації шлюбу заявниці в 1977 році, бланком актового запису про шлюб передбачалася графа "національність", відомості до якої вносились на підставі наданого паспорта, в якому зазначалась національність. Актовий запис було складено в присутності заявниці, засвідчено її підписом. Актовий запис про шлюб заявниці не містить помилок (перекручення, пропуск відомостей чи неправильних відомостей). Паспортом громадянина України СА 889201, виданим Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області 01.10.1998 року не підтверджується національність, оскільки в паспорті не передбачаються відомості про національність. В процесі розгляду справи було зясовано, що відомості про національність заявниці не є помилкою, а питання щодо зміни національності не належить до компетенції відділів державної реєстрації актів цивільного стану" (а.с.11).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з того, що відповідно до частини 3 статті 49 Цивільного кодексу України актами цивільного стану, які підлягають державній реєстрації, є народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть. Частиною 4 цієї статті встановлено, що державна реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

Таким законом є Закон України від 02.07.2010 № 2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі Закон №2398), який визначає правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, регламентує порядок проведення державної реєстрації актів цивільного стану, закріплюючи підстави, строки, місце державної реєстрації, ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Зокрема, стаття 22 Закону №2398 регулює підстави та порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Більш детально ці питання регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 (далі Правила).

Відповідно до частини 2 статті 22 Закону №2398 та пункту 2.5 Правил внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться, крім іншого, за заявою особи, щодо якої складено запис.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону №2398 органами державної реєстрації актів цивільного стану, уповноваженими розглядати заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану та приймати відповідні рішення, є відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі відділи державної реєстрації актів цивільного стану).

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону №2398 внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів та оцінки достатності наявних підстав орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому (абзац 2 частини 1 статті 22 Закону №2398). У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість його оскарження в судовому порядку (пункт 2.12 Правил).

Абзацом 3 частини 1 статті 22 Закону №2398 та пунктом 1.15 Правил визначено право заявника оскаржити відмову органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану у судовому порядку.

Отже, обєктом спору у таких справах є відповідний актовий запис цивільного стану, а безпосереднім предметом розгляду судами адміністративної юрисдикції рішення відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у формі висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Пунктом 2.7 Правил передбачено, що на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, для встановлення правомірності/протиправності прийняття рішення чи вчинення дій органом державної реєстрації актів цивільного стану щодо відмови внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи адміністративний суд вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення та/або вчинення відповідних дій, передбачених частиною 1 статті 22 Закону №2398, а подані заявником документи, що були предметом розгляду органом державної реєстрації актів цивільного стану, досліджуються судом як докази у справі, а не як предмет спору.

Водночас суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених цими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти, що засвідчують зміну актів цивільного стану особи, оскільки такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження.

З наданого до матеріалів справи висновку відповідача від 05.10.2016 судом встановлено, що відповідач за результатами перевірки документів, дійшов висновку про неможливість внесення змін до актового запису про шлюб заявниці №15 складеного 03.12.1977 у звязку з відсутністю передбачених п.2.15 Правил підстав для зміни національності нареченої з "росіянка" на "німкеня".

Суд зазначає, що обовязковою передумовою для внесення зміни до актового запису цивільного стану є документальне підтвердження про наявність у такому документі помилки, яку заявник бажає виправити.

В даному випадку, а ні під час звернення до відповідача, а ні під час звернення з позовом до суду, позивачем не надано доказів, які б свідчили про наявність помилки в актовому записі про шлюб позивача.

Сама ОСОБА_3 не вказує на помилку, допущену при реєстрації шлюбу, а аргументує свій позов лише бажанням відновити свою національність за національністю матері.

Достовірність обставин та достатність для цього доказів, на які позивач посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог, не можуть бути встановлені адміністративним судом під час розгляду справи, предметом якої є рішення органу державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки це знаходиться поза межами компетенції адміністративного суду.

За таких обставин, враховуючи відсутність документального підтвердження тієї обставини, що в актах цивільного стану допущено помилку щодо національності позивача, суд дійшов висновку, що позивачу було правомірно відмовлено у внесені змін до актового запису про шлюб заявниці №15 від 03.12.1977.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач зверталась до відповідача з питання внесення змін до актового запису про шлюб заявниці №15, складеного 03.12.1977, проте, позовні вимоги заявлено про внесення змін до інших актових записів, зокрема про народження дітей позивача частині зазначення національності матері.

Отже, актові записи, про внесення змін до яких позивач просить суд, не були предметом звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Крім того, з урахуванням положення абзацу другого частини другої статті 22 Закону № №2398, належним позивачем у справі про внесення змін чи виправлень до актового запису цивільного стану є особа, щодо якої складено запис, а не особа, до відомостей про яку вимагається внесення змін.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи, що питання внесення змін до актових записів про народження дітей позивача не було предметом розгляду органу державної реєстрації актів цивільного стану, діти позивача є повнолітніми та самостійно не зверталися з відповідними заявами, порушень прав позивача судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька