Справа № 489/5493/16-а
Суддя: Кирильчук О. І.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №489/5493/16-а
Провадження №2-а/489/59/17
ПОСТАНОВА

іменем України

23 березня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського Управління патрульної поліції у м.Миколаєві ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, винесену працівником патрульної поліції ОСОБА_3 03.11.2016 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки справу про адміністративне порушення розглянуто на місці зупинки транспортного засобу, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позивачу не розяснено, жодних доказів правопорушення не надано, не встановлено, чи достатньо було у водія огляду, щоб помітити дорожній знак.

Представник Департаменту патрульної поліції проти задоволення позову заперечував, оскільки інспектор мав право розглянути справу про адміністративне правопорушення в межах міста Миколаєва, розяснив права, врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи. Відповідач ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечувала.

За змістом постанови серії АР№154859 від 03.11.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 03.11.2016 року ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Мітсубісі Аутлендер», номерний знак НОМЕР_1, о 8 год 25 хв., проспект Миру перехрестя вул.Будівельників не виконав вимогу дорожнього знаку 4.4 «рух прямо або праворуч», чим порушив вимоги дорожнього знак 4.4. дод.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП України передбачено відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

За змістом ст. 283 КУпАП постанова повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи. В оскаржуваній постанові не зазначено, в якому напрямку рухався автомобіль з боку проспекту Богоявленського чи з боку вул.Космонавтів, оскільки на перехресті проспекту Миру та вул. Будівельників знак 4.4 розміщено на обох напрямках, про що свідчать надані позивачем фото.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З дослідженого відеозапису та пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що автомобіль позивача рухався по просп.Миру зі сторони просп.Богоявленського та в подальшому був зупинений на вул.Будівельників. При цьому свідок пояснив, що не памятає, чи було розяснено позивачу до складання постанови права особи, яка притягається до відповідальності за адміністративне правопорушення. Відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського також не містить інформації про розяснення позивачу його прав.

За змістом ст. 279 КУпАП посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер(Schmautzer)проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення»; окрім того, Суд не раз відхиляв доводи держав, що порушення правил дорожнього руху не підпадають під дію статті 6 Конвенції(п.36 рішення у справі «Jussila v.Finland»).

У ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту. За змістом ст.57 Конституції України кожному гарантується право знати свої права і обов'язки.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи ненадання відповідачами доказів розяснення позивачу його прав як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розгляд справи про адміністративне правопорушення інспектором патрульної поліції було здійснено не у спосіб, передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 162 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати винесену відносно ОСОБА_1 постанову серії АР№154859 від 03.11.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя