Справа № 818/362/17
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 р. Справа № 818/362/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Волкової Ю.В.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Господарського суду Сумської області про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2І.) звернувся до суду з позовом до Господарського суду Сумської області (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною відмову Господарського суду Сумської області щодо виплати йому вихідної допомоги у звязку з відставкою та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 вихідної допомоги в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою в розмірі 69600,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 22.02.1999 року по 3 жовтня 2016року працював на посаді судді господарського суду Сумської області. У вересні 2016 року позивач подав заяву про звільнення з посади судді у відставку.

Рішенням Вищої ради юстиції України від 19.09.2016р. №2529/0/15-16 внесене подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_2 з посади судді господарського суду Сумської області у звязку з поданням заяви про відставку.

Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року № 1600-VІІІ "Про звільнення суддів" постановлено звільнити позивача з посади судді господарського суду Сумської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови господарського суду Сумської області № 25 від 03 жовтня 2016 року, виданого на підставі постанови Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року № 1600-VІІІ "Про звільнення суддів", позивача звільнено з посади судді з відрахуванням зі штату суду з 03 жовтня 2016 року у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Питання виплати вихідної допомоги у звязку з виходом у відставку вказаним наказом не було вирішено.

Відповідно до частини 1 ст. 143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016р. № 1402-VІІІ, який набрав чинності 30.09.2016р. (далі Закон № 1402-VІІІ) - судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою.

07.02.2017 позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача, в якій просив виплатити йому вихідну допомогу у звязку з виходом у відставку.

09.02.2017 відповідачем позивачу був направлений лист про відмову у виплаті вихідної допомоги з посиланням на те, що датою виходу у відставку судді є дата прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади, а нормативно-правовим актом, що діяв на час звільнення, не передбачено право судді на виплату вихідної допомоги.

Позивач вважає, що відповідач - субєкт владних повноважень, відмовляючи йому у виплаті вихідної допомоги у звязку з виходом у відставку, діяв протиправно та порушив його права при звільненні з публічної служби.

У судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні, зазначивши, що відповідно до ч.1 ст. 143 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою, закон набрав чинності 30 вересня 2016 року.

Постановою Верховної Ради України № 1600-VIII від 22 вересня 2016 року позивача було звільнено з посади судді у звязку з поданням заяви про відставку. Згідно з ч.3 ст. 122 Закону України Про судоустрій і статус суддів чинного на час звільнення, повноваження судді припиняються з дня прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді.

За приписами абз. 3 п. 7 Указу Президента України "Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності" від 10.06.1997 року №503/97, акти Верховної Ради України і Президента України про призначення відповідно до законодавства на посади і звільнення з посад набирають чинності з моменту їх прийняття.

Отже, на момент звільнення законодавством було визначено порядок реалізації права судді на звільнення у зв'язку з відставкою. Цей порядок починався з подання суддею відповідної заяви і закінчувався прийняттям Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді, яка набирала чинності з моменту її прийняття.

Враховуючи зазначене, реалізація права позивача на звільнення у зв'язку з відставкою відбулась у момент прийняття Верховною Радою України відповідної постанови, тобто 22 вересня 2016 року, тому до спірних правовідносин слід застосовувати ті положення нормативно-правових актів, які діяли на час прийняття такої постанови.

Зважаючи, що датою виходу у відставку судді є дата прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади, а також беручи до уваги, що нормативно - правовим актом чинним на час звільнення не передбачено право судді на виплату вихідної допомоги, відповідач вважає, що у ОСОБА_2 відсутнє право на отримання вихідної допомоги за останньою посадою.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 22.02.1999 року по 3 жовтня 2016 року ОСОБА_2 працював на посаді судді господарського суду Сумської області (а.с. 7).

Рішенням Вищої ради юстиції України від 19.09.2016 № 2529/0/15-16 внесене подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_2 з посади судді господарського суду Сумської області у звязку з поданням заяви про відставку (а.с. 8-10).

Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року № 1600-VІІІ "Про звільнення суддів" постановлено звільнити ОСОБА_2 з посади судді Господарського суду Сумської області у зв'язку з поданням заяви про відставку (а.с. 11-13).

Наказом голови господарського суду Сумської області № 25 від 03 жовтня 2016 року, виданого на підставі постанови Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року № 1600-VІІІ "Про звільнення суддів", ОСОБА_2 звільнено з посади судді з відрахуванням зі штату суду з 03 жовтня 2016 року у зв'язку з поданням заяви про відставку (а.с. 17).

07.02.2017 ОСОБА_2 звернувся з письмовою заявою до господарського суду Сумської області, в якій просив виплатити йому вихідну допомогу у звязку з виходом у відставку (а.с. 14).

09.02.2017 листом господарського суду Сумської області позивачу було відмовлено з посиланням на те, що датою виходу у відставку судді є дата прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади, а нормативно-правовим актом, що діяв на час звільнення, не передбачено право судді на виплату вихідної допомоги (а.с. 15).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи, судом встановлено, що постановою Верховної Ради України Про звільнення суддів від 22 вересня 2016 року № 1600-VІІІ "Про звільнення суддів" звільнено ОСОБА_2 з посади судді Господарського суду Сумської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Порядок призначення чи обрання суддею і умови забезпечення суддів визначаються виключно Конституцією України та Законом України Про судоустрій і статус суддів, які передбачають особливості забезпечення функціонування судової влади.

Відповідно до пункту 9 частини 5 статті 126 Конституції України однією з підстав звільнення судді з посади органом, що його обрав або призначив, є подання суддею заяви про відставку.

Відповідно до ч. 1 статті 111 Закону України Про судоустрій і статус суддів №2453 (в редакції станом на 22.09.2016р.) (далі - Закон №2453) суддя суду загальної юрисдикції може бути звільнений з посади органом, який його обрав або призначив, виключно з підстав, визначених частиною п'ятою статті 126 Конституції України, за поданням Вищої ради юстиції..

У відповідності до приписів ст. 120 Закону №2453 суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Суддя має право у будь-який час перебування на посаді незалежно від мотивів подати заяву про звільнення з посади за власним бажанням. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади. Суддя здійснює свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

Відповідно до ч. З ст. 122 Закону №2453 повноваження судді припиняються з дня прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді.

Так, ч. 1 ст. 122 Закону №2453 визначено порядок розгляду питання та прийняття Верховною Радою України рішення про звільнення з посади судді, обраного безстроково, визначається цим Законом та Регламентом Верховної Ради України.

Законом України від 10 лютого 2010 року N 1861-VI затверджено Регламент Верховної Ради України (далі - Регламент).

Статтею 138 Регламенту передбачено порядок прийняття постанов та інших актів Верховної Ради.

Зокрема, ч. 2 даної статті передбачено, що постанови Верховної Ради приймаються з конкретних питань з метою здійснення її установчої, організаційної, контрольної та інших функцій. Такі постанови Верховної Ради набирають чинності з дня їх прийняття, якщо інше не передбачено самою постановою.

Суд зазначає, що в даному випадку Постанова Верховної Ради України Про звільнення суддів № 1600- VIII набрала законної сили саме 22.09.2016р. в день її прийняття Верховною Радою України.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 19 листопада 2013 року №10-рп/201З висловив думку, що за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально - побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді, до довгострокового виконання ними професійних обов'язків. Вихідна допомога не належить до таких конституційних гарантій незалежності суддів, як суддівська винагорода чи довічне грошове утримання, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення суддів, не має постійного характеру та не покриває соціальних ризиків, пов'язаних, зокрема, із хворобою, інвалідністю, старістю. У зв'язку з цим парламент повноважний встановлювати вихідну допомогу та визначати її розмір.

Отже, до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення нормативно - правових актів, які діяли на час прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення третьої особи, якими не передбачалась виплата такої допомоги суддям при звільненні .

Таким чином, суд зазначає, що звільнення позивача з займаної посади здійснено постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 року, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин Закону України Законом України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-УШ, що набрав чинності після звільнення ОСОБА_2 із займаної посади.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у відповідача не було правових підстав для нарахування та виплати позивачу вихідної допомоги в розмірі трьох місячних суддівських винагород, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 до Господарського суду Сумської області про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинити дії не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Господарського суду Сумської області про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст ухвали складений та підписаний 31.03.2017.

Суддя О.А. Прилипчук