Справа № 308/4262/16-а
Суддя: Світлик О. М.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/4262/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2017 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

У позовній заяві представник позивача посилається на те, що 17 квітня 2016 року інспектором роти № 4 батальйону УПП у м. Ужгород та Мукачево ДПП ОСОБА_2 було винесено постанову серії ПС2 №729517, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Вважає, що вказана постанова винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому не повністю було зясовано усі фактичні обставини справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, а тому постанова не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною, необґрунтованою, через що підлягає скасуванню.

З обставин справи вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia» д.н.з МІ 069 DМ, 16.04.2016 року о 21.30 год. в м. Ужгород по вул. Лучкая № 13 став учасником ДТП при цьому не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 а ПДР України.

Вказує, що вказане формулювання не відповідає дійсності, а саме ніякого ДТП скоєно не було, фактично ОСОБА_1 обїжджаючи перешкоду виїхав на бордюр, чим пошкодив бордюрний камінь. В подальшому через дії невстановлених осіб, які погрожували йому фізичного розправою, змушений був залишити місце події, і зайшов до себе додому, де до нього і завітали працівники поліції і знову запросили підійти на місце події. Оскільки ОСОБА_1 через те, що його верхній одяг був пошкоджений, змінив сорочку та не встиг дістати з кишені посвідчення водія. На прохання працівників поліції предявити посвідчення водія він повідомив, що через те, що він вже переодягнувся, то посвідчення водія залишились вдома і він може посвідчення надати, як сходить додому. Але на його слова ніхто не звернув увагу і працівницею поліції було винесено відповідну постанову.

З посиланням на викладене, просить суд скасувати постанову інспектора роти № 4 батальйону УПП у м. Ужгород та Мукачево ДПП ОСОБА_2 серії ПС2 № 729517 від 17.04.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У дане судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак через канцелярію суду подав заяву від 30.01.2017 року, відповідно до якої просить справу розглядати без його участі. Водночас, звертає увагу суду на те, що відповідно до ст. 38 КУпАП накладення адміністративного стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці, а тому просить провадження по даній справі закрити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП у дане судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відтак, суд в порядку ст. 128 КАС України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з даними постанови інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві рядового поліції ОСОБА_2 серії ПС2 № 792517 від 17.04.2016 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за те, що він 16.04.2016 року о 21.30 год. в м. Ужгород, вул. Лучкая, 13, став учасником ДТП, при цьому не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 а ПДР України.

Позивач, не погоджуючись з даною постановою, звернувся до суду.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 71 КАС України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд може збирати докази з власної ініціативи.

Предметом доказування відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку звернення до адміністративного суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач посилається як на підставу для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення на те, що формулювання в оскаржуваній постанові не відповідає дійсності, а саме, ніякого ДТП скоєно не було.

Проте, як встановлено судом постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі відносно нього закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, за те, що 16.04.2016 року, близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Skoda Fabia» державний номерний знак MI069DH, рухаючись по вул. Лучкая в м. Ужгороді, не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив наїзд на бордюр, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2016 року ОСОБА_1 також визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а провадження у справі відносно нього закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, за те, що 16.04.2016 року, о 21 год. 30 хв., ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «SKODA FABIA» д/н MI069DH в м. Ужгород по вул. Лучкая, 13, здійснив дорожньо-транспортну пригоду, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 про відсутність факту скоєння ним вказаного дня ДТП спростовуються вищенаведеними постановами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2016 року.

Доводи позовної заяви щодо безпідставного притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП суд вважає необґрунтованими, оскільки позивачем суду не надано жодних доказів, які б спростовували факт керування без посвідчення водія та відсутність події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до положень ст. 276 КУпАП інспектором розглянуто справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення, що вбачається з оскаржуваної постанови, та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно ст. 283 КУпАП, винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Що стосується вимог позивача у частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд констатує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В силу частин 1 та 2 ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Суд за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень може прийняти іншу постанову у випадках, встановлених законом.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до ст. ст. 247, 284 КУпАП вирішення питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належить до дискреційних повноважень того органу, яким було порушено таку справу, тобто у даному випадку до компетенції відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 6, 10, 11, 70, 71, 86, 94, 159-163, 167, 171-2, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в порядку та строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуюча О.М. Світлик