Справа № 368/1639/16-а
Суддя: Іванюта Т. Є.
Дата ухвалення: 2016-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1639/16-а
Провадження № 2-а/368/50/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2016 Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є…

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Кагарлицькому районі про визнання незаконними дій та зобов»язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі про визнання незаконними дій та зобов»язання вчинити дії, який уточнила в судовому засіданні, посилаючись на те, що вона на даний час вона перебуває на обліку в УПФУ у Кагарлицькому районі та отримує призначену їй пенсію державного службовця в розмірі 82 % заробітної плати державного службовця. Підставою для звернення до УПФУ у Кагарлицькому районі із заявою про перерахунок пенсії державного службовця стало підвищення посадового окладу державних службовців, що потягло підвищення відповідних надбавок, доплат та премій, які обчислюються у відсотках до посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця та надбавки за вислугу років, внаслідок чого фактично збільшився загальний розмір заробітної плати на цій посаді, а тому просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України Кагарлицького району Київської області незаконними та протиправними щодо перерахунку їй пенсії як державному службовцю з 01.12.2015 року; зобов»язати управління ПФУ у Кагарлицькому районі здійснити перерахунок та виплату позивачці пенсії як державному службовцю у розмірі 82 % від розміру заробітної плати на її посаді державного службовця виходячи із розміру заробітної плати головного спеціаліста відділу освіти райдержадміністрації , з врахуванням підвищення з 01.05.2016 року.

В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала.

Представник відповідача проти позову заперечив та суду пояснив, що листом від 03.10.2016 № 44/в-2 управлінням ПФУ у Кагарлицькому районі позивачці було відмовлено з тих підстав, що з 01.06.2015 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону № 3723 (розділ III «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213).

У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. за № 889-УІІІ скасовано, зокрема ст. 37-1 Закону № 3723 (пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889).

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" і викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Отже, на час звернення позивача до УПФУ у Кагарлицькому районі із заявою про перерахунок пенсії внесено зміни, які набрали чинності 01 січня 2015 року, в статтю 37-1 Закону України "Про державну службу", що регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців та фактично скасовано норми законодавства, які визначали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою та підстави для такого перерахунку.

На час звернення позивача до УПФУ у Кагарлицькому районі їз заявою про перерахунок пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідного нормативно-правового акту прийнято не було.

Оскільки, чинним законодавством України (Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII ) скасовано право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів з 01.01.2015, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, жодних підстав в Управління Пенсійного фонду у Кагарлицькому районі для перерахунку пенсії позивачу не має.А тому просять в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволення з слудуючих підстав.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Кагарлицькому районі та отримує призначену їй пенсію державного службовця, на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 82 відсотки заробітної плати державного службовця.

31.12.2010 р. позивачка була звільнена з державної служби з посади заступника начальника відділу освіти Кагарлицької райдержадміністрації та з 29.12.2010 року отримує пенсію за віком по Закону України «Про державну службу».

Позивачка звернулась до Управління ПФУ в Кагарлицькому районі із заявою про перерахунок призначеної пенсії, яка має бути проведена відповідно до статті 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії) починаючи з 01.12.2015 року у розмірі 82 відсотки суми заробітної плати з урахуванням всіх нарахувань, відповідно посади та рангу головного спеціаліста відділу освіти Кагарлицької РДА, так як посада заступника начальника відділу освіти ліквідована, виходячи із розміру заробітної плати 2585 гривень, зазначеної у довідці № 63 від 28.12.2016 року, виданої Кагарлицькою РДА про заробітну плату.

Підставою для звернення із заявою про перерахунок пенсії державного службовця стало підвищення посадового окладу головного спеціаліста відділу освіти РДА, що потягло підвищення відповідних надбавок, доплат та премій, які обчислюються у відсотках до посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця та надбавки (винагороди) за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важкої роботи, внаслідок чого фактично збільшився загальний розмір заробітної плати на цій посаді.

Листом Управління ПФУ в Кагарлицькому районі позивачці було відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки пенсія нараховується та виплачується у відповідності до діючого законодавства, а тому підстав для її перерахунку немає.

Однак, з підстав зазначених нижче, дії Управління ПФУ в Кагарлицькому районі по відмові провести перерахунок пенсії позивачу є незаконними.

Постановою КМУ від 02.09.2015 року № 644 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», яка набрала чинності 09.09.2015 року, викладений в новій редакції Додаток 47 до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Схема посадових окладів керівників і спеціалістів апарату місцевих (загальних, спеціалізованих) судів».

Відповідно до трудової книжки позивачка працювала заступником начальника відділу освіти Кагарлицької РАД, звідки вийшла на пенсію за віком 31.12.2010 року. На час перебування на посаді позивачка виконувала обов»язки згідно посадової інструкції, які на даний час виконує головний спеціаліст відділу освіти Кагарлицької РДА,так як посада заступника начальника відділу освіти ліквідована. Дане стверджується довідками Кагарлицької РДА та посадовими інструкціями.

Згідно довідки №63 від 28.12.2016 року Кагарлицької РДА про заробітну плату головного спеціаліста відділу освіти Кагарлицької РДА: посадовий оклад становить 2585 грн., надбавка за ранг 200 грн., надбавка за вислугу років (12%) 310,20 грн..

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті визначаються Законом України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (з наступними змінами і доповненнями) (далі - Закон № 3723-XII).

Так, статтею 37 Закону №3723-XII урегульовано пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII (у редакції, на час призначення пенсії позивачу), пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави. На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно статті 37-1 Закону № 3723-XII (у редакції, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії), умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» №865 від 31.05.2000 року (далі - Порядок № 865).

Згідно п. 4 Постанови № 865 (у редакції від 25.03.2014), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи з заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Відповідно до п. 5 Постанови № 865 (у редакції від 25.03.2014), перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до Постанови № 865 внесено зміни, які застосовуються з 01.12.2015, а саме виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Таким чином, Постановою № 865 на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, не було визначено порядку перерахунку пенсії державного службовця.

На даний час Кабінетом Міністрів України всупереч статті 37-1 Закону №3723-XII також не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005 року якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Отже, суд приходить до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 № 268, затверджено схеми посадових окладів, зокрема, керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих (загальних, спеціалізованих) судів як Додаток № 47 до цієї Постанови.

Постановою Кабінету Міністрів України №644 від 02.09.2015 року, яка набрала чинності 09.09.2015 року, внесено зміни доПостанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 року, у зв'язку з чим Додаток 47 до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268

«Схема посадових окладів керівників і спеціалістів апарату місцевих (загальних, спеціалізованих) судів» було викладено в новій редакції.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У свою чергу, Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У п. 2.2. вказаного рішення також зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116). У рішенні від 02.03.1999 року № 2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, у спірних правовідносинах повинні застосовуватись положення ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (у редакції,що була чинна на момент призначення пенсії позивачу), ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У зв'язку з цим, суд вважає, що позивачка має право на перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати непрацюючим державним службовцям, а відтак дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії згідно Закону України «Про державну службу», у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати за посадою сільський голова, яка зазначена у довідці, є протиправними.

Відповідно до п. 5 «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З аналізу законодавчих норм, вбачається, що вказана норма стосується виключно призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Відповідно до п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011р. № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим законом. Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам встановлюється законодавством незалежно від дати призначення пенсії (щомісячного грошового утримання). Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином новий порядок призначення та виплати пенсій, встановлений Законом України від 08.07.2011 р. № 3668-VІ не поширюється на пенсіонерів, яким призначена пенсія до набрання ним чинності, а тому до даних спірних правовідносин слід застосовувати норми ст. 37-1 Закону України (в редакції, чинній до набрання чинності Законом України від 08.07.2011р. № 3668-VІ), оскільки редакція цього закону звужує права позивача в частині розміру нарахування пенсії. Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа № 21-348а13) та від 17 грудня 2013 року (справа № 21-445а13).

Згідно ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд приходить до переконання, що оскільки УПФУ у Кагарлицькому районі неправомірно відмовило позивачці у проведенні перерахунку її пенсії, тому позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 71, 94, 158 - 163, 183-2, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити .

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України Кагарлицького району Київської області щодо відмови провести починаючи з 01.12.2015 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця, відповідно до ст. 37-1 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» (в редакції, що була чинною згідно із Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII) у розмірі 82 відсотків суми заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України Кагарлицького району Київської області починаючи з 01.12.2015 року провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця відповідно до ст. 37-1 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» (в редакції, що була чинною згідно із Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII) у розмірі 82 відсотки заробітної плати державного службовця, виходячи із розміру заробітної плати головного спеціаліста відділу освіти райдержадміністрації , з врахуванням підвищення з 01.05.2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та довідки№63 виданої Кагарлицькою районною державною адміністрацією Київської області від 28.12.2016 року.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Київської області протягом 10 днів .

Суддя: Т.Є.Іванюта