Справа № 813/3857/16
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 р. № 876/1513/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування рішення та наказу, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 03.11.2016 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 16.11.2016 просив визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії №20 від 23.09.2016, оформлене у формі протоколу ОП №15.00036581.0091274 від 23.09.2016 щодо визнання позивача таким, що не відповідає займаній посаді, підлягає звільненню зі служби в поліції; визнати протиправним та скасувати наказ №308 о/с від 20.10.2016 відповідача в частині звільнення зі служби в поліції позивача на підставі п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (через службову невідповідність); поновити позивача на службі в Національній поліції у Львівській області на посаді поліцейського сектора реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу; звернути постанову до негайного виконання в частині поновлення позивача на службі в Національній поліції на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Дрогобицького відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області; звернути постанову до негайного виконання у частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення атестаційної комісії №20 Головного управління Національної поліції у Львівській області, прийняте у формі протоколу ОП №15.00036518.0091274 від 23.09.2016 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції через службову невідповідність. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №308 о/с від 20.10.2016 «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП з 20.10.2016. Поновлено ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП з 21.10.2016. Постанову суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 допущено до негайного виконання. Стягнуто з ГУНП на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 21.10.2016 по 26.12.2016 в розмірі 7333 (сім тисяч триста тридцять три) грн 88 коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства. Постанову суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за один місяць в розмірі 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) грн. 80 коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства допущено до негайного виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Головне управління Національної поліції у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, що у разі встановлення їх невідповідності здійснюється шляхом вирішення питання про переміщення на нижчу посаду чи звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, а також перспектив їхньої службової карєри при призначенні на вищу посаду. Вказує, що атестування позивача було проведено у межах наданих повноважень атестаційними комісіями та у спосіб, який передбачений наказом МВС України від 17.11.2015 №1465.

Призначення позивача на посаду 07.11.2015 та присвоєння йому спеціального звання поліції не свідчило про його відповідність займаній посаді у розрізі вимог до поліцейських, встановлених Законом України «Про Національну поліцію», не звільняло позивача від обов'язку проходження атестації в подальшому, та не є підставою для визнання протиправними дії щодо проведення атестування позивача включення позивача до списку поліцейських, які підлягали атестації, і проведення відносно нього такої атестації.

При цьому, судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що ініціатором проходження атестування виступив також і позивач.

У судовому засіданні позивач та його представник вимоги апеляційної скарги заперечили та просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 з 06.02.2006 перебував на службі в органах внутрішніх справ та з квітня 2014 року займав посаду старшого інспектора відділення Державної автомобільної інспекції (з обслуговування м. Дрогобича) ГУМВС України у Львівській області.

Наказом Головного управління МВС України у Львівській області від 06.11.2015 №812 о/с ОСОБА_1 згідно з пунктом 9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнений з 06.11.2015 у запас Збройних Сил України за пунктом 64 «з» (у звязку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації).

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 07.11.2015 №16 о/с ОСОБА_1 прийнятий на службу на посаду поліцейського Дрогобицького відділу поліції ГУНП.

На посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП позивач проходив службу з 01.09.2016.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 11.02.2016 №283 «Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції у Львівській області» з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого та всебічного вивчення визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу, звільненні зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись ст.57 Закону України «Про Національну поліції» та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11.2015 №1465, наказано, провести атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями ГУНП, починаючи з 16.02.2016, та довести до поліцейських інформацію про час і місце проведення атестування (а.с. 50).

05.09.2016 ОСОБА_1 взяв участь у тестуванні.

За результатами тестування на позивача складено довідку за підписом начальника УКЗ ГУНП Львівській області полковника поліції ОСОБА_3, довідку про результати оперативно-службової діяльності поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 та атестаційний лист за підписом начальника Дрогобицького відділу поліції ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_4 (а.с.13-15).

Атестаційний лист містить висновок прямого керівника т.в.о. начальника ГУНП у Львівській області полковника поліції ОСОБА_5 від 14.09.2016 «займаній посаді відповідає», результати тестування: 25 балів за тестом на загальні здібності та навички та 22 бали за тестом на знання законодавчої бази, а також результат атестування (висновок атестаційної комісії) від 23.09.2016 «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність» (а.с.15 а).

З результатами атестування (висновком атестаційної комісії) ОСОБА_1 ознайомлено 06.10.2016, що підтверджується його власноручним підписом на атестаційному листі (а.с.15 а). Висновок атестаційної комісії ОСОБА_1 не оскаржував.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 20.10.2016 №308 о/с «По особовому складу» старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП, з 20.10.2016 звільнено зі служби в поліції відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за п. 5 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність). Підстава: висновок атестаційної комісії ГУНП №20 від 23.09.2016 (а.с. 8).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що висновок атестаційної комісії № 20 Головного управління Національної поліції у Львівській області про те, що ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність є необґрунтованим. Також зазначив, що жодних доказів у підтвердження наявності передбачених законом підстав для проведення його атестування відповідачами не надано, а в матеріалах справи такі відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення Національної поліції України» № 641 від 02.09.2015 утворено Національну поліцію України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015, який набрав чинності з 07.11.2015 Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки.

Законом України «Про Національну поліцію» визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно з п. 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначених цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обовязків.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Закону України «Про Національну поліцію» особа може бути призначена на посаду в органи Національної поліції України тимчасово у випадках заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, заміщення посад, призначенню на які передує укладання контракту.

Однією з таких гарантій є проходження атестації щодо відповідності його займаній посаді виключно з підстав, визначених законом.

Атестація поліцейських відповідно до частини першої статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», насамперед, є індивідуальним заходом, який здійснюється з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність конкретного поліцейського.

Пунктами 9 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено проведення атестації усіх без винятку працівників поліції, які перейшли на службу в поліцію за переводом з міліції, як передумову їх прийняття на службу в Національну поліцію чи зайняття ними конкретних посад.

Частиною першою статті 57 зазначеного Закону не передбачено проходження поліцейськими планових атестацій для підтвердження ними відповідності займаним посадам.

Підстави проведення атестації поліцейських в окремих випадках визначені частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію». До таких випадків віднесено: 1) призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Зазначені підстави атестації є вичерпними.

Наведений перелік підстав є вичерпним і розширенню не підлягає, а тому аналіз положень наведеної норми Закону дає підстави для висновку, що атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду, або щодо яких вирішується питання щодо звільнення через службову невідповідність, а тому відповідно до списку поліцейських, які підлягають атестуванню (складається на підставі підпункту 2 пункту 1 розділу ІV Інструкції) слід включати лише тих поліцейських, відносно яких наявні підстави для проведення атестування, що передбачені частиною другою.

Як встановлено судом, атестацію позивача проведено в порядку атестування усіх поліцейських Національної поліції України з метою оцінки їх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, що, на думку відповідачів, не суперечить приписам частини 1 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Разом з тим, приписи частини 1 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», не є самостійною підставою проведення атестування, оскільки цю норму слід застосовувати у системному взаємозв'язку з нормами частини 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», в якій наведений вичерпний перелік підстав для проведення атестування, за відсутності яких, проведення атестації є неправомірним.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що жодної з трьох підстав, передбачених ч. 2 статті 57 Закону України № 580-VIII для атестування позивача не існувало.

Крім того, колегія суддів зазначає, що метою проведення атестації (для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність) є вирішення питання про можливість у той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби через службову невідповідність виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Аналізуючи матеріали атестування позивача, колегія суддів дійшла висновку, що зміст атестаційного листа ОСОБА_1, складеного його безпосереднім керівником, свідчить про те, що позивачу надано позитивну характеристику. В цьому ж атестаційному листі зроблено висновок про те, що «Старший сержант поліції ОСОБА_1 за час проходження служби та в займаній посаді зарекомендував себе з позитивного боку, як дисциплінований, добросовісний, та виконавчий працівник. Користується авторитетом та повагою серед особового складу , вміє будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі. За складом характеру спокійний, врівноважений, ініціативний, працелюбний та наполегливий у досягненні поставленої мети. Здатний працювати над усуненням особистих недоліків. Порушень в носінні форменого одягу не допускає. Нормативні акти, накази, інструкції, що регламентують діяльність поліції знає та правильно керується ними в своїй практичній діяльності. До виконання службових обовязків відноситься сумлінно» (а.с. 15).

При цьому, перевіркою не виявлено інформації щодо здійснення ОСОБА_1 заходів, передбачених п.п. 9, 10, 11 ч. 2 та ч. 3 ст. 3 Закону України «Про очищення влади».

З матеріалів справи видно, що за результатами тестування позивач отримав 22 бали за тестом на знання законодавчої бази (професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, загалом 32 бали (а.с. 15а).

Відповідно до пункту 16 розділу IV Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Судом встановлено, що Рішення атестаційної комісії №20 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 23.09.2016 щодо ОСОБА_1, оформлене протоколом ОП№15.00036581.0091274 містить висновок атестаційної комісії «низький рівень теоретичних знань та професійних якостей» (а.с.9).

З протоколу видно, що рішення прийнято за результатами голосування комісії у кількості 3 осіб, виходячи з того, що у ОСОБА_1 «низький рівень теоретичних знань та професійних якостей» (а.с. 11).

Крім цього, у протоколі зазначено, що під час проведення атестування членами атестаційної комісії №20 Головного управління Національної поліції у Львівській області досліджено атестаційний лист та інші матеріали, які зібрано на особу, яка проходить атестування, а саме: декларацію про доходи, послужний список (форма 1), інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», інформацію з відкритих джерел (а.с.9).

Аналізуючи надані документи та перевіряючи обставини справи, відповідач не довів, що під час прийняття рішення про невідповідність позивача займаній посаді, атестаційною комісією враховувались обов'язкові критерії згідно з пунктом 16 розділу IV Інструкції, і, що за сукупністю оцінки усіх критеріїв позивач виявив себе як некваліфікований працівник, зокрема жодної негативної інформації чи будь-яких фактів недбалого ставлення позивача до службових обовязків не має.

При цьому, в атестаційному листі та документах, що досліджувались комісією, відсутні відомості щодо неналежного виконання позивачем своїх службових обовязків.

Відтак, на думку апеляційного суду, атестування ОСОБА_1 було проведено за відсутності підстав, визначених частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію». Суду не надано доказів того, що відносно нього вирішувалося питання про призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу, про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність чи питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення атестаційної комісії, прийняте за наслідками атестування, є протиправним, а відтак наказ Головного управління Національної поліції України у Львівській області від 20 жовтня 2016 року №308 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 є незаконним і обґрунтовано скасовано судом першої інстанції.

Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача в сумі 7333,88 грн. проведено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» з врахуванням довідки про доходи ОСОБА_1 №501/75 від 31.10.2016 (а.с. 17) вірно і апелянтом не оспорюється.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим відсутні підстави для її скасування.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року у справі №813/3857/16 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М.Старунський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_6

Ухвала у повному обсязі складена 03.04.2017 року