Справа № 826/25369/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 березня 2017 року № 826/25369/15

Окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського квартирно - експлуатаційного управління Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, в якому просив:

Визнати протиправною бездіяльність Київського квартирно - експлуатаційного управління Міністерства оборони України щодо не надання інформації на запит на отримання публічної інформації від 28.10.2015 року згідно з вимогами Закону України «Про доступ до публічної інформації»;

Зобов'язати Київське квартирно - експлуатаційне управління Міністерства оборони України надати достовірну, повну та точну інформацію на запит позивача на отримання публічної інформації від 28.10.2015 року в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації»;

Стягнути з Відповідача компенсацію за відрив від звичайних занять (пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати), пов'язану з прибуттям до суду з урахуванням судових засідань у даній справі на час винесення рішення;

Допустити негайне виконання постанови суду по суті позовних вимог.

В обґрунтування позову зазначив, що 28 жовтня 2015 року позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації - список осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень за формою згідно з додатком 11 до Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

Вказаний запит отримано відповідачем 30.10.2015 року.

Станом на 12 листопада 2015 року відповіді на запит позивач від відповідача не отримував.

Позивач вважає такі дії відповідача щодо не надання інформації у встановлені законодавством строки - протиправними.

Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.11.2015 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.03.2016 року вказана адміністративна справа прийнята до свого провадження суддею Качуром І.А. та призначена до судового розгляду.

Під час розгляду справи позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві, а також тим, що викладені письмових поясненнях.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, просив у їх задоволенні відмовити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у запереченнях проти позову.

В судовому засіданні за згодою позивача, представника відповідача ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

Статтею 6 Конституції України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно зі ст.. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 5 того ж Закону передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 19 Закону передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо.

У разі якщо з поважних причин (інвалідність, обмежені фізичні можливості тощо) особа не може подати письмовий запит, його має оформити відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації, обов'язково зазначивши в запиті своє ім'я, контактний телефон, та надати копію запиту особі, яка його подала.

У відповідності до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом.

Пунктом 2.1 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 30.11.2011 року №737 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 року № 24/203378 передбачено, що облік військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у квартирно-експлуатаційних органах, військових частинах та гарнізонах. Узагальнені списки осіб, що перебувають на обліку, всіх військових частин знаходяться у ГКЕУ ЗС України.

У судовому засіданні встановлено, що 28 жовтня 2015 року Позивач звернувся до Відповідача з запитом на отримання публічної інформації, відповідно до якого просив надати список осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень за формою згідно з додатком 11 до Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями. Відповідь просив надати поштою у визначений законом термін.

Вказаний запит на отримання публічної інформації відповідає вимогам встановленим ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З наданої суду копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що Київське квартирно - експлуатаційне управління Міністерства оборони України отримало запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 28.10.2015 року - 30 жовтня 2015 року, про що свідчить відповідний підпис уповноваженої особи у відповідній графі.

Зі змісту наданих суду письмових заперечень проти позову вбачається, що Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів порушення Відповідачем його прав, свобод або інтересів.

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що Відповідачем не надано доказів того, що останнім було направлено на адресу Позивача відповідь на запит останнього у строку встановлені діючим законодавством України, а, навпаки, надано пояснення щодо того, що з даного питання керівництвом відповідача буде проведене службове розслідування задля з'ясування обставин справи та за необхідності притягнення до відповідальності винних осіб.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що у судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами під час розгляду справи, станом на момент звернення Позивача з суду з вказаним адміністративним позовом, будь - якої відповіді на запит на отримання публічної інформації на адресу ОСОБА_1 від Відповідача не надходило.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернувся до Київського квартирно - експлуатаційного управління Міністерства оборони України з запитом на отримання публічної інформації, а відповіді по запиту на інформацію не отримував, а також враховуючи те, відповідачем не доведено обставин щодо належного розгляду запиту позивача та своєчасного надання відповіді на останній, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання своєчасно інформації на запит Позивача.

Стосовно позовних вимог щодо зобов'язання Відповідача надати ОСОБА_1 повну, достовірну та точну інформацію на запит останнього в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», суд звертає увагу на те, що Відповідачем під час розгляду справи надано належним чином завірену копію Положення про Київське квартирно - експлуатаційне управління (нова редакція), а також Список осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень станом на 29.12.2015 року, тобто інформація, яку запитував Позивач, надана Відповідачем, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вказаних позовних вимог.

Щодо позовних вимог в частині допущення виконання постанови суду по суті позовних вимог до негайного виконання в порядку ст. 161 КАС України, суд вважає за необхідне зазначити, що перелік постанов суду, які виконуються негайно, визначений ст.. 256 КАС України, тобто підстави для допущення постанови суду по вказаній адміністративній справі до негайного виконання відсутні.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача компенсації за відрив від звичайних занять пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати, пов'язану з прибуттям до судку з урахуванням судових засідань у даній справі на час винесення рішення, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.ч. 2,3 ст.. 91 КАС України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з додатком до Постанови КМУ від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» за відрив від звичайних занять - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, її представникові у зв'язку з явкою до суду граничний розмір обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні години відриву від звичайних занять.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь компенсацію за відрив від звичайних занять, пов'язану з прибуттям до суду з урахуванням судових засідань у даній справі на час винесення рішення, при цьому, суд звертає увагу, що його явка до суду не була визнана судом обов'язковою та позивач мав можливість скористатися своїм процесуальним правом щодо надання суду заяви про розгляд справи за його відсутністю на підставі наявних у справі доказів, тому суд приходить до висновку, що вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд вважає за доцільне задовольнити заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 частково та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не надання інформації Позивачу на запит на отримання публічної інформації від 28.10.2015 року у відповідності до вимог, встановлених Законом України «Про доступ до публічної інформації», у задоволенні інших позовних вимог - відмовити за їх безпідставністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст.. 94 КАС України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з Відповідача судових витрат.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 122,158 - 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Київського квартирно - експлуатаційного управління Міністерства оборони України щодо не надання інформації на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 28.10.2015 року у відповідності до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.м

Суддя І.А. Качур