Справа № 755/3315/17
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/3315/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Виниченко Л.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій/бездіяльності протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із адміністративним позовом про визнання протиправними дій/бездіяльності Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії за вислугу років у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати згідно довідки прокуратури міста Києва № 18/587 від 05.10.2016 р. і зобов'язання відповідача здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у розмірі 90% від суми місячної загробної плати за відповідною посадою згідно довідки прокуратури м. Києва № 18/587 від 05.10.2016 р. з 01.01.2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» в сумі 16950 грн. та здійснення виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

Позивач 13.01.2017 року звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку раніше призначеної пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року.

Згідно відповіді Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02.02.2017 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, у зв'язку з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ, відповідно якого з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», тощо, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. Однак, дана норма закону стосовно позивача не поширюється, тому не підлягає застосуванню.

Зазначену відмову представник позивача вважає незаконною. Вказаними діями відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії порушуються конституційні права ОСОБА_1 на пенсійне забезпечення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.03.2017р. відкрито провадження у даній справі в порядку скороченого провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.03.2017р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві у частині заявлених вимог з 01.01.2016 р. по 27.08.2016 р. залишено без розгляду, відповідно до вимог ст. ст. 99, 100 КАС України.

Вивчивши письмові матеріали справи та приймаючи до уваги заперечення відповідача проти позову, долучені до матеріалів справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з листопада 2006 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 % від суми заробітної плати.

13.01.2017 року позивач звертався до відповідача із заявою про проведення перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників постановами Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року № 763 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505» та від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати, визначеної у довідці Прокуратури м. Києва від 05.10.2016 року № 18/587 без обмеження її розміру (а.с.11-13).

Листом від 02.02.2017 року № 2013/15/17-105 Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві на звернення ОСОБА_1 відмовило у проведенні перерахунку пенсії згідно вищевказаної довідки, мотивуючи тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються по ряду законів, у тому числі Закону України «Про прокуратуру», а раніше призначені пенсії не перераховуються (а.с.14)

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих на час призначення позивачу пенсії було визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 12.07.2001 року № 2363-ІІІ.

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру" у вказаній редакції, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мали право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно ч. 13 ст. 50-1 вказаного Закону, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ від 08.07.2011 року внесено зміни, зокрема до вказаної статті внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Разом з цим, як встановлено п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам, що регулювався частиною 17 ст. 50-1 Закону № 1789 та в подальшому ч. 21 цієї ж статті, у зв'язку з прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали.

15.07.2015 набрав чинності Закон України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру», відповідно до пп. 1 п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» якого норми Закону України від 05.11.1991 №1789-XII "Про прокуратуру", які регулювали, зокрема, питання перерахунку пенсії, втратили чинність.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури станом на час звернення позивача до пенсійного органу врегульовано ст. 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру», за правилами ч. 13 та 20 якої пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України на виконання вимог наведеної норми не було визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.09.2014 р., за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що на спірні правовідносини має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законами № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» і № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини 12, 17 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Законів № 3668-VІ і № 1166-VII не зазнали.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.01.2016 у справі № К/800/6054/15.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону № 1789-ХІІ в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Водночас, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України в постановах № 21-348а13 від 10.12.2013 року, № 21-445а13 від 17.12.2013 року. та №21-2432/15 від 06.10.2015.

Відповідно до Закону України № 213 від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» частину п'ятнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., № 53, ст. 793 із наступними змінами) замінено чотирма частинами такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій та статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року за №1013 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» підвищено заробітну плату працівників прокуратури. Таким чином, з прийняттям даної постанови КМУ виникли підстави для перерахунку пенсії позивачу.

Відповідно ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення», перерахунок призначеної пенсії провадиться з таких строків: при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Разом з тим, суд також приймає до уваги ті обставини, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі вищевказаної довідки 13.01.2017 року (а.с. 11-12, 13), у зв'язку з цим позовні вимоги у частині періоду заявлених вимог підлягають задоволенню з урахуванням вказаної дати звернення, відповідно до положень ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 01.01.2017 року, у решті вимог слід відмовити.

Щодо вимог позивача про виплату пенсії без обмеження розміром суд враховує наступне.

У відповідності до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ внесено зміни до частини п'ятнадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

В подальшому до ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» внесено зміни Законом N 1774-VIII від 06.12.2016 р., відповідно яких тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно зокрема до Закону України «Про прокуратуру» не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому, норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії на даний час є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами, у зв'язку з чим законних підстав для виплати пенсії в більшому, ніж обмежено, розмірі немає.

Отже, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

За викладених обставин позов підлягає задоволенню частково.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в дохід держави у розмірі 640коп. (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 19, 22, 58 Конституції України, ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру", Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст. ст. 8-11, 17-19, 41, 69-71, 94, 100, 160-163, 167, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій/бездіяльності протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії/бездіяльність Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років з 01.01.2017 року відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», згідно довідки Прокуратури міста Києва №18/587 від 05.10.2016р.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.01.2017 року, відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції від 12.07.2001 р. № 2663-ІІІ, у розмірі 90% від суми заробітної плати, зазначеної у довідці Прокуратури м. Києва від 05.10.2016 року за № 13/587, з обмеженням розміру виплати пенсії з урахуванням проведених виплат.

У решті вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережного об'єднання Управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя