Справа № 802/323/17-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 березня 2017 р. Справа № 802/323/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Альчука Максима Петровича

суддів Крапівницької Наталі Леонідівни

Воробйової Інни Анатоліївни

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Болеко"

до: Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Управління Укртрансбезпеки в Одеській області

про: визнання дій протиправними та скасування розрахунку плати за проїзд

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Болеко" з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування розрахунку плати за проїзд.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій Управління Укратрансбезпеки в Одеській області щодо визначення суми плати за проїзд, зафіксованої у розрахунку за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0150171 від 09.12.2016 року у розмірі 147 євро.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Крім того, надав додаткові пояснення, згідно яких зазначив про те, що відповідачем невірно визначено тим транспортного засобу, у зв'язку з чим невірно нараховано плату за проїзд за перевищення осьових навантажень. Однак, якщо застосувати вірні результати габаритно-вагового контролю, сума плати за проїзд буде меншою.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, проте надав додаткові пояснення, згідно яких просить розгляд справи здійснити без його участі. Зі змісту наданих додаткових пояснень представником також вказано про те, що сума плати за проїзд повинна бути меншою, ніж 147 євро.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.12.2016 року автомобіль ТОВ "Болеко" марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом марки "KOEGEL", реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 здійснював перевезення насіння кукурудзи за маршрутом, що прокладений по автодорозі М-05 "Київ-Одеса".

Під'їжджаючи до м. Одеса, на автодорозі М-05 "Київ-Одеса" 450км.+500м посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області вказаний автомобіль було зупинено та проведено габаритно-ваговий контроль.

За результатами перевірки складено акт серії ВН №0150171 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 09.12.2016 року.

Відповідно до результатів зважування навантаження на осі автомобіля становило 1) 7480 кг., 2) 11980 кг 3) 7560 кг та причеп 4) 9820 кг, 5)8540 кг., загальна вага всього транспортного составу складає 45380 кг.

На підставі вказаного акту, складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 147 євро.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо визначення суми плати за проїзд та розрахунком до акту № 0150171 від 09.12.2016 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, колегія суддів виходила з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон) великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт" ( 232/94-ВР ), "Про дорожній рух" (3353-12), чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103 (далі - Положення) визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (п.п. 2, 17 п. 5 Положення).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення).

Таким чином, посадові особи Управління Укратрансбезпеки в Одеській області уповноважені відповідно до чинного законодавства України здійснювати габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до п. 2 Порядку здiйснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобiльними дорогами загального користування транспортних засобiв та iнших самохiдних машин i механiзмiв, ваговi та/або габаритнi параметри яких перевищують нормативнi, затвердженого постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 27 червня 2007 р. N 879 (далі - Порядок № 879) вимiрювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимiрювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрiв фактичної маси та навантаження на вiсь (осi) транспортного засобу, що проводяться згiдно з методикою, затвердженою спецiально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сферi метрологiї;

габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобiв автомобiльними дорогами загального користування, який включає перевiрку вiдповiдностi габаритно-вагових параметрiв таких транспортних засобiв установленим законодавством параметрам i нормам, наявностi дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволi умов та режиму руху транспортних засобiв.

Згідно п. 20 Порядку № 879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадовi особи та/або працiвники Укртрансiнспекцiї або її територiальних органiв визначають належнiсть транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 р. N 1094 визначено, що за спеціальними правилами здійснюються перевезення небезпечних вантажів і незнешкодженої тари з-під них, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,65 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактична маса понад 38 т, навантаження на одиночну вісь - 10 т, здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (на встановлених Мінтрансом і Державтоінспекцією маршрутах - 40 т, для контейнеровозів на встановлених маршрутах - 44 т, навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (п. 28 Порядку № 879).

Згідно положень п. 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно вiд маси такого транспортного засобу, навантаження на вiсь (осi), габаритiв та протяжностi маршруту за формулою:

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмiр плати за проїзд;

Рзм - розмiр плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кiлометр проїзду;

Рнв - розмiр плати за перевищення навантаження на вiсь (осi) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кiлометр проїзду;

Рг - розмiр плати за перевищення габаритiв (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кiлометр проїзду;

В - вiдстань перевезення, кiлометрiв (п. 31 Порядку № 879).

Якщо рух здiйснюється без вiдповiдного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по територiї України або за частину, яку перевiзник має намiр проїхати, у разi перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 вiдсоткiв - у подвiйному розмiрi;

на 10 - 40 вiдсоткiв - у потрiйному розмiрi;

бiльше як на 40 вiдсоткiв - у п'ятикратному розмiрi (п. 31-1 Порядку № 879).

Відповідно до п. 1, 2 Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 встановлено наступні ставки великовагових транспортних засобів (за загальну масу) від 40 до 44 тонн включно 0,1 євро, від 44 до 52 тонн включно 0,2 євро, від 52 до 60 тонн включно 0,27 євро, понад 60 тонн за кожні наступні 10 тонн 0,78 євро; з перевищенням допустимих осьових навантажень: до 5 відсотків включно - 0,05 євро, від 5 до 10 відсотків включно - 0,1 євро, від 10 до 20 відсотків включно 0,27 євро, понад 20 відсотків за кожні наступні 5 відсотків - 0,15 євро.

З аналізу викладених норм слідує, що у разі перевищення великогабаритним транспортним засобом хоча б одного вагового або габаритного параметру, плата за проїзд визначається з урахуванням вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу. При цьому, також враховується ставка великовагового транспортного засобу з перевищенням допустимих осьових навантажень.

Як свідчать матеріали справи, за результатами проведеного габаритно-вагового контролю, результати якого відображені в акті № 0150171 та довідці від 09.12.2016 року встановлено, що відповідно до результатів зважування навантаження на осі автомобіля становило 1) 7480 кг., 2) 11980 кг 3) 7560 кг та причеп 4) 9820 кг, 5)8540 кг., загальна вага всього транспортного составу складає 45380 кг, при нормативно допустимому навантаженні 44000 кг. Тобто, перевищення складає 1380 кг. Також зафіксовані осьові навантаження на одиничну вісь 11980 кг. при нормі 11000 кг, на строєну вісь 25920 кг при нормативно допустимому 24000 кг.

На підставі вказаних даних габаритно-вагового контролю посадовими особами відповідача сформовано розрахунок плати за проїзд в сумі 147 євро відповідно до формули

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмiр плати за проїзд;

Рзм - розмiр плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кiлометр проїзду;

Рнв - розмiр плати за перевищення навантаження на вiсь (осi) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кiлометр проїзду;

Рг - розмiр плати за перевищення габаритiв (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кiлометр проїзду;

В - вiдстань перевезення, кiлометрiв - 147 євро=(0,20+0,10+0,20*147км*2 коефіцієнт).

Проаналізувавши норми чинного законодавства України щодо визначення плати за проїзд великоваговим транспортним засобом та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що розраховуючи суму плати за проїзд, уповноваженими особами відповідача невірно застосовані ставки великовагового транспортного засобу з перевищенням допустимих осьових навантажень, а саме: згідно матеріалів проведеного габаритно-вагового контролю загальна маса перевищення транспортного засобу складає 1380 кг - перевищення у відсотках 3,45%, ставка плати за проїзд - 0,2 євро. Перевищення на одиничну вісь навантаження посадовими особами Укратрансбезпеки зазначено на одиничну вісь 11,98 т, що не відповідає дійсності, оскільки автомобіль має позаду здвоєну вісь і згідно чеку зважування навантаження складатиме 19,54 т., на строєну вісь визначено показник 25,92 т., що також визначено невірно, оскільки причіп не має строєну вісь.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час здійснення габаритно-вагового контролю автомобіля позивача марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом марки "KOEGEL", реєстраційний номер НОМЕР_2, посадовими особами відповідача невірно нараховано плату за перевищення осьових навантажень та, відповідно, невірно складено розрахунок плати за проїзд.

Разом з тим, з матеріалів справи судом встановлено та не заперечується сторонами згідно наданих додаткових пояснень, що порушення законодавства допущено як суб'єктом владних повноважень, так і позивачем - юридичною особою.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення, про зобов'язання відповідача вчинити певні дії, стягнення з відповідача коштів тощо. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, приймаючи дане рішення, суд наділений повноваженнями щодо скасування розрахунку плати за проїзд в частині та здійснити розрахунок плати за проїзд, який відповідав би мірі допущених порушень позивача, що в подальшому дало змогу Укртрансбезпеці стягнути з позивача плату за проїзд у відповідному порядку та розмірі. У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов частково, шляхом скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0150171 від 09.12.2016 року в частині.

Як вже зазначалось вище, згідно п. 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно вiд маси такого транспортного засобу, навантаження на вiсь (осi), габаритiв та протяжностi маршруту за формулою:

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмiр плати за проїзд;

Рзм - розмiр плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кiлометр проїзду;

Рнв - розмiр плати за перевищення навантаження на вiсь (осi) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кiлометр проїзду;

Рг - розмiр плати за перевищення габаритiв (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кiлометр проїзду;

В - вiдстань перевезення, кiлометрiв (п. 31 Порядку № 879).

Якщо рух здiйснюється без вiдповiдного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по територiї України або за частину, яку перевiзник має намiр проїхати, у разi перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 вiдсоткiв - у подвiйному розмiрi;

на 10 - 40 вiдсоткiв - у потрiйному розмiрi;

бiльше як на 40 вiдсоткiв - у п'ятикратному розмiрi (п. 31-1 Порядку № 879).

Відповідно до п. 2 Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 встановлено наступні ставки великовагових транспортних засобів (за загальну масу) від 40 до 44 тонн включно 0,1 євро, від 44 до 52 тонн включно 0,2 євро, від 52 до 60 тонн включно 0,27 євро, понад 60 тонн за кожні наступні 10 тонн 0,78 євро; з перевищенням допустимих осьових навантажень: до 5 відсотків включно - 0,05 євро, від 5 до 10 відсотків включно - 0,1 євро, від 10 до 20 відсотків включно 0,27 євро, понад 20 відсотків за кожні наступні 5 відсотків - 0,15 євро.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що результати зважування перевищення повинні бути наступними: перевищення на загальну масу 45380 кг, параметри, на які нараховується плата за проїзд 1380 кг, що є перевищенням від нормативу 3,45%. Ставка в даному випадку складає 0,2 євро, перевищення на здвоєну вісь автомобіля 19540 кг, параметри, на які нараховується плата за проїзд 1540 кг, що є перевищенням від нормативу 8,56%. Ставка складає 0,1 євро. Відстань за маршрутом складає 147 км. У зв'язку із перевищенням кожного нормативу до 10% застосовується коефіцієнт 2.

Таким чином, розрахунок плати за проїзд розраховується наступним чином: (0,2євро+0,1євро+0)*147км*2коефіцієнт=88,20євро.

Згідно ч. 1, 3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0150171 від 09.12.2016 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів в частині 58,80 євро.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Болеко" () 960 грн. судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки в Одеській області.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Альчук Максим Петрович

судді Крапівницька Наталя Леонідівна

Воробйова Інна Анатоліївна