Справа № 2-а-3502/11
Суддя: Орел А. С.
Дата ухвалення: 2011-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Славутицький міський суд Київської області
Справа № 2-а-3502/11/1023
1 березня 2011 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла A.C., за відсутності сторін, розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ВДАІ УМВС України в Чернігівській області, третя особа - інспектор ДПС 5-го взводу ДПС батальону ДПС в Чернігівській області сержанта міліції Рурський Олександр Анатолійович, про визнання неправомірною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -
До суду подана позовна заява з вимогами визнати дії інспектора ДПС 5-го взводу ДПС батальону ДПС в Чернігівській області сержанта міліції Гурського Олександра Анатолійовича незаконними; визнати протиправною та скасувати винесену ним постанову СВ № 015936 по справі про адміністративне правопорушення від 11.01.2011 р.; закрити провадження у справі. Незаконність постанови позивач вбачає у тому, що рухався у світлий час доби без порушення ПДР при видимості дороги більше 300 метрів, а протилежне не доведено. Фіксація порушення ПДР здійснювалась всупереч Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Інспектор ДПС порушив вимоги Інструкції з діяльності підрозділів ДПС ДАІ МВС України».
Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому просив позов задовольнити.
Відповідач свого представника до суду не направив.
Третя особа до суду не з`явилась.
У зв`язку з цим за правилами ч. 4 ст. 122 і ч. 6 ст. 128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши наявні матеріали справи, суд вважає позов неогрунтованим з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії СВ 1 № 015936 від 11.01.2011 р. ОСОБА_1 , - позивач у справі, притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу 430 гривень за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Суть правопорушення в тому, що він керував автомобілем, на якому в умовах недостатньої видимості (туман) не було ввімкнено ближнє (дальнє) світло фар, чим порушив вимоги п. 19.1. а) ПДР.
Оскаржувана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії СВ 1 № 074834 від 11.01.2011 р., складеного на місці виявлення порушення вимог ПДР, з яким водій ОСОБА_1 , - позивач у справі, був ознайомлений, « однак не погодився, пославшись у письмовому поясненні на неможливість визначити в світлу пору доби умови недостатньої видимості.
За правилом ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Зі змісту пояснень у протоколі про адміністративне правопорушення та змісту позовної заяви видно, що факт наявності туману під час зупинки інспектором ДПС водій ОСОБА_1 , - позивач у справі, не заперечував і цю обставину не оспорював.
Пункт 19.1. а) ПДР України, за порушення якого позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, зобов`язує водіїв механічних транспортних засобів, що рухаються у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях, ввімкнути фари ближнього (дальнього) світла.
Поняття недостатньої видимості визначено абз. 48 п. 1.10 ПДР України і вона означає видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо. Його необхідно розуміти так, що у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо видимість дороги в напрямку руху є меншою за 300 метрів.
Тому за наявності цих дорожніх умов водій механічного транспортного засобу зобов`язаний під час руху ввімкнути ближнє або дальнє світло фар, як це приписано п. 19.1. а) ПДР України. Це необхідно для забезпечення іншим учасникам руху видимості дороги в напрямку руху, поняття якого визначене абз. 16 п. 1.10. ПДР і вона означає максимальну відстань, на якій з місця водія можна чітко розпізнати межі елементів дороги та розміщення учасників руху, що дає змогу водієві орієнтуватися під час керування транспортним засобом, зокрема для вибору безпечної швидкості та здійснення безпечного маневру.
Невиконання вимог п. 19.1. а) ПДР є грубим порушенням ПДР, оскільки позбавляє або значно ускладнює можливості орієнтування інших учасників руху при виборі безпечної швидкості та здійснення безпечного маневру.
Зазначених вимог водій ОСОБА_1 , - позивач у справі, не виконав, за що був правомірно зупинений інспектором ДПС і притягнутий до адміністративної відповідальності.
Позовні вимоги є безпідставними, обставини, на які посилається позивач, є недоведеними і задоволенню не підлягають.
Оспорювана постанова є законною, обгрунтованою належним доказом і підстав для визнання її неправомірною та скасування немає.
Керуючись ст. 160-163, 171-2 КАС України, -
Відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.
Постанова апеляційному оскарженню не підлягає, є остаточною і набирає законної сили в момент постановлення.

Суддя