Справа № 2-а-16316/11
Суддя: Спінчевська Н. А.
Дата ухвалення: 2012-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 березня 2012 року 13 год. 00 хвилин в м. Миколаєві суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Спінчевська Н.А., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом прокурора Ленінського районного суду м. Миколаєва в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2011 року прокурор Ленінського районного суду м. Миколаєва в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, у звязку з цим, відповідно до Закону України від 28 лютого 1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - Закон) має право на пільги і компенсації. Просив суд визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у виплаті додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю та зобовязати відповідача здійснити йому перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст.ст. 49,50 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням статусу та групи інвалідності у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком з 15 травня 2011 року.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 віднесений до першої категорії як особа, яка приймала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та згідно виписки з акту огляду МСЕК № 2980049 є інвалідом І групи з 20 січня 2011 року.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст. 49 Закону пенсії особам, віднесеним до першої категорії, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 50 Закону в редакції № 107-VI від 28 грудня 2007 року, особам, інвалідам І групи, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Проте такі зміни до Закону були чинними до 22 травня 2008 року, тобто до прийняття Конституційним судом України Рішення № 10-рп/2008, яким п.28 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано неконституційним.

У звязку з цим з 28 травня 2008 року застосуванню підлягають норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року в редакції від 9 липня 2007 року, у якій визначено, що особам, інвалідам І групи, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком.

За такого, додаткова пенсія ОСОБА_1 підлягає виплаті у розрахунку 100 % мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається виключно за правилами, встановленими ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії.

Пунктом 7 Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VI (3491-17) «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19 червня 2011 року, установлено, що у 2011 році норми і положення ст.ст. 39,50,51,52,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 14,22,37 та ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання п.7 Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VI (3491-17) «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Кабінетом Міністрів України 6 липня 2011 року прийнято постанову № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23 липня 2011 року, та якою установлено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тим, що належать до категорії І, інвалідам І групи 30 % до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свої прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме, слід визнати протиправними дії відповідача щодо виплати у неповному обсязі додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, яки втратили працездатність, визначеного ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 21 травня 2011 року по 22 липня 2011 року з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині в задоволені позову слід відмовити в звязку з безпідставністю заявлених вимог.

Керуючись ст.ст.71, 162, 183-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов прокурора Ленінського районного суду м. Миколаєва в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо виплати у неповному обсязі ОСОБА_1 щодо додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю.

Зобовязати Головне управління пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, віднесеної до категорії 1, передбачену ст.. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 21 травня 2011 року по 22 липня 2011 року з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині в задоволені позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.А. Спінчевська