Справа № 522/14818/16-а
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження№ 2-а/522/970/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Іскрич В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 25 липня 2016 року Адміністративною комісією виконавчого комітету Одеської міської ради винесено постанову № 774 по справі про адміністративне правопорушення, якою постановлено притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, за порушення визначене ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, обставини встановлені при розгляді справи: оскільки 02.07.2016 року о 11.00 за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога,39 у крамниці «Сільпо» встановлено факт порушення: а саме, юридичні та фізичні особи зобовязані належним чином утримувати земельні ділянки, виділені для будівництва з прилеглими до них тротуарами і майданчиками з ескізом проекту. Вказаного висновку Відповідач дійшов розглянувши протокол № 002594/ОМР-УРСР та ЗПС від 02.07.2016 року .

Позивач з вищезазначеною постановою незгоден, вважає є необгрунтованою, :спаленою без достатніх на те правових підстав, з огляду на недостатній обсяг доказів, без повної та об'єктивної оцінки фактичних обставин справи та без оцінки його доводів, а адміністративне правопорушення позивачем не вчинялося, що стало підставою для звернення до суду із відповідним позовом..

Позивач, будучи сповіщеним належним чином, до суду не зявився, від представника позивача надійшла письмова заява, по якій він просить суд справу розглянути за відсутності представника позивача, вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, згідно наданої суду письмової заяви просить розглядати справу на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

У відповідності до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі наявні докази у їх сукупності, вислухавши думку осіб, які брали участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що 25 липня 2016 року Адміністративною комісією виконавчого комітету Одеської міської ради винесено постанову № 774 по справі про адміністративне правопорушення, якою постановлено притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, за порушення визначене ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, обставини встановлені при розгляді справи: оскільки 02.07.2016 року о 11.00 за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога,39 у крамниці «Сільпо» встановлено факт порушення: а саме, юридичні та фізичні особи зобовязані належним чином утримувати земельні ділянки, виділені для будівництва з прилеглими до них тротуарами і майданчиками з ескізом проекту.

Вказаного висновку Відповідач дійшов розглянувши протокол № 002594/ОМР-УРСР та ЗПС від 02.07.2016 року.

Так, у відповідності до ст. 152 КпАП України, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правовідносини, які виникають під час організації благоустрою населених пунктів регулюються, зокрема, Законом України «Про благоустрій населених пунктів», наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 07 липня 2008 року № 213 «Про затвердження Методичних рекомендацій з прибирання території об'єктів благоустрою населених пунктів», наказом Держжитлокомунгоспу України від 23.09.2003 р. № 154 «Порядок проведення ремонту та утримання об'єктів благоустрою населених пунктів».

Відповідно до п.10.1 Правил благоустрою території міста Одеси (порушення кого зазначено в протоколі), юридичні та фізичні особи зобов'язані належним чином утримувати земельні ділянки, виділені для будівництва з прилеглими до них тротуарами і дорогами, будівельні майданчики та прилеглі до них території, зелені насадження, місця прокладання інженерних комунікацій від дня передачі таких ділянок для будівництва відповідно до вимог чинного законодавства.

Слід зауважити, що п.10.1. знаходиться в розділі 10 вищенаведених Правил, який називається «Порядок здійснення благоустрою, утримання обєктів та елементів благоустрою під час будівництва, земляних, монтажних, ремонтних та інших робіт». Отже п.10.1. містить зобов'язання для осіб, які проводять будівельні чи ремонтні роботи.

Між тим, рішенням виконавчого комітету ОМР 25.02.2016 р. № 26 було затверджено комплексну схему благоустрою та розміщення тимчасових споруд в районі 6-ї ст. Великого Фонтану в межах Фонтанської дороги, вул. Івана Франко та Економічного провулку та доручено провести Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів ОМР.

Вказане рішення не місить вимог зобовязального чи рекомендованого характеру для товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд», якому належить магазин «Сільпо» по Фонтанській дорозі, 39.

02.07.2016 року головним спеціалістом відділу захисту прав споживачів Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів ОМР ОСОБА_2 було складено відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП № 002594, оскільки нею було виявлено що на прилеглій території ведуться роботи по частковій заміні твердого покриття на плитку, решта асфальтного покриття потріскалася та залита місцями бетоном

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст. 10 КУпАП вина є обов'язковою умовою адміністративної відповідальності, юридичний факт, який є підставою для притягнення до відповідальності.

Згідно зі ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає, вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, у відповідності до ст. 278 КпАП України при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), який розглядатиме справу, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та її поважність згідно з вимогами п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП.

Враховуючи викладене, є підстави вважати, що всупереч ст. 280 КУпАП, під час винесення постанови від 25.07.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, виконавчим комітетом ОМР були зясовані не всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, не враховано те, що позивач не є посадовою особою, не були розяснені права позивача, передбачені ст. 258 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Виконкомом ОМР при розгляді даної адміністративної справи не були у повному обсязі досліджені обставини події, не надана належна оцінка доказам винності позивача, а тому прийнято хибне рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не було виконане всебічне, повне і об'єктивне з'ясування усіх обставин.

Представником відповідача суду не було надано жодного доказу, який би спростовував твердження позивача та підтверджуючого законність та обґрунтованість постанови, що оскаржується.

За змістом статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи (у судовому засіданні, у порядку скороченого чи письмового провадження) з урахуванням вимог статті 70 КАС України щодо належності та допустимості доказів або обставин, які не підлягають доказуванню, та висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, таким, що знайшли своє належне підтвердження у матеріалах та при розгляді справи, тому приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 17, 18, 19, 33, 71, 79, 86, 99, 100, 102, 104, 128, 158, 160, 161, 162, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №774 від 25 липня 2016 року винесену адміністративною комісією виконавчого комітету Одеської міської ради.

Стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 43/1, кв. 131) суму сплаченого судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 21 коп.

Постанова може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржувану постанову.

Суддя: А. Ю. Бойчук