Справа № 712/2785/17
Суддя: Марцішевська О. М.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Постанова

Іменем України

Справа № 712/2785/17

Провадження №2-а/712/359/17

03 квітня 2017 року

Соснівський районний суд м.Черкаси в складі :

Головуючого-судді - Марцішевської О.М.

при секретарі - Вдовенко О.В.

за участю адвоката - Карпенко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №5 батальйону Управління патрульної поліції в м.Черкаси лейтенанта поліції Чоловського Миколи Леонідовича, третя особа Управління патрульної поліції в м.Черкаси про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою серія АР №752012 від 24.02.2017р. притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення в сумі 170 грн. за правопорушення, яке полягало в тому, що ОСОБА_2 20 лютого 2017 року о 22 год. 42 хв. керував транспортним засобом Ауді А6, д.н. НОМЕР_1 на А/д Н-16 Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань 25 км з державним номерним знаком, що не освітлений в темну пору доби, чим порушив п.2.9 в ПДР України. Вважає вказану постанову незаконною через порушення при її винесенні процесуального порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності. Просить скасувати постанову серія АР №752012 від 24.02.2017р. про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення та закрити справу на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу злочину, в іншому випадку змінити захід стягнення у зв"язку із малозначністю діяння, звільнивши позивача від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

В судовому засіданні позивач та його представник, адвокат Карпенко Д.В. адміністративний позов підтримали, просили його задовольнити. Вказували, що оскаржувана постанова в порушення закону не була винесена на місці правопорушення, також у постанові немає усіх обов"язкових реквізитів, зокрема щодо засобу відео зйомки, протокол не складався, під час розгляду справи інспектор не досліджував відеозапис, яким зафіксовано правопорушення, відмовився взяти до уваги покази свідків щодо усунення несправності у підсвітленні номера і не звільнив позивача від адміністративної відповідальності за малозначністю.

Відповідач та представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнали. Вказували, що під час патрулювання відповідачем був зупинений керований позивачем автомобіль у зв'язку з тим, що його номерний знак не був підсвітлений у темну пору доби, що було зафіксовано нагрудною відеокамерою поліцейського. Не оспорюючи даної несправності, позивач намагався її усунути. За клопотанням позивача для отримання ним правової допомоги розгляд справи було перенесено на 24.02.2017р. Під час розгляду справи у присутності позивача та його адвоката були роз'яснені процесуальні права, надані пояснення, досліджені докази та винесена оскаржувана постанова без порушення матеріального та процесуального законодавства. Підстав для звільнення позивача від адміністративної відповідальності за малозначністю орган, який розглядав справу, не знайшов. Заявлені позивачем свідки не заслуховувались, так як вони під час оформлення порушення на місці участі не брали. Просили відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Постановою серії АР №752012 від 24.02.2017р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу в сумі 170 грн. за ч.6 ст.121 КУпАП за правопорушення, яке полягало в тому, що ОСОБА_2 20 лютого 2017 року о 22 год. 42 хв. керував транспортним засобом Ауді А6, д.н. НОМЕР_1 на А/д Н-16 Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань 25 км з державним номерним знаком, що не освітлений в темну пору доби, чим порушив п.2.9 в ПДР України.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати всі обставини, що мають істотне значення для справи, чи є обставини, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність, які наслідки настали внаслідок правопорушення, з'ясувати дані про особу правопорушника.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП України керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.2.9 в) ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий;

Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП підтверджується зібраними у справі доказами, наданим відеозаписом, яким спростовуються доводи позову про порушення передбаченого законом порядку притягнення до адміністративної відповідальності. Посилання позивача про недоведеність порушення ним ПДР України суд оцінює критично як обраний спосіб захисту, переслідуючи мету уникнення від відповідальності і вважає такими, що суперечать матеріалам справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається з матеріалів справи під час оформлення адміністративного матеріалу відеокамера була розміщена на форменому одязі відповідача - інспектора поліції, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Наданими відповідачем в ході розгляду справи доказами спростовані доводи позивача про порушення процесуального порядку розгляду справи, оскільки відеозаписом з нагрудної камери інспектора зафіксовано, що під час керування позивачем автомобілем Ауді А6, д.н. НОМЕР_1 20 лютого 2017 року о 22 год. 42 хв. Номерний знак транспортного засобу не був підсвітлений у темну пору доби, що позивач також не оспорював ні після зупинки 20.02.2017р., ні під час розгляду справи 24.02.2017р. у присутності його адвоката. Таким чином, суд вважає доведений наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Також наданим відповідачем відеозаписом розгляду справи спростовані доводи про порушення передбаченого законом порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності. Розгляд справи був перенесений на 24.02.2017р. за письмовим клопотанням позивача, мотивованим необхідністю отримання правової допомоги, тому не може вважатись порушенням процесуальних прав позивача.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтвердили, що вони під час оформлення порушення 20.02.2017р. інспектором поліції участі не брали, вказували, що в цей же день після того, як інспектор поліції поїхав, позивачем була усунута несправність системи підсвітлення номерного знака.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованими доводи позивача на те, що вказані покази свідків та зроблений ним фотознімок підсвітленого номера дають підстави суду для застосування до спірних правовідносин положень ст.22 КУпАП, з огляду на наступне.

Так, відповідно до приписів ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, відповідно до ст.222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП, розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу.

Пунктом 10 Розділу ІІІ зазначеної Інструкції під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і підвідомчістю.

Тобто, за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема, на підставі ч.2 ст.122 КУпАП, є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу, в даному випадку - працівників органів і підрозділів Національної поліції.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Така позиція суду щодо неможливості підміняти собою органи владних повноважень, повністю узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною в постанові Пленуму № 13 від 24.10.2008 року, згідно якої, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень та з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови працівник поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування спірної постанови з огляду на її правомірність.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Керуючись ст.ст. 9,22, 255, 268, 280, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 86,160,161,162 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти №5 батальйону Управління патрульної поліції в м.Черкаси лейтенанта поліції Чоловського Миколи Леонідовича про скасування постанови серії АР № 752012 від 24 лютого 2017 року за ч.6 ст.121 КУпАП та закриття провадження у справі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ: