Справа № 804/9139/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2017-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2017 р. Справа № 804/9139/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДП Втормет" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень- рішень,-
На підставі вказаного акту були винесені податкові повідомлення-рішення №№ НОМЕР_2, НОМЕР_1.
Позивач не погоджується зі складеним актом та податковими повідомленнями - рішеннями у звязку з тим, що в акті не зазначено жодних порушень вимог чинного законодавства, а лише покладені висновки про неможливість реального здійснення господарських операцій контрагентами, що є порушенням норм Податкового кодексу України та Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727.
Також позивач стверджує, що між ТОВ "ДП Втормет" та його контрагентами укладалися договори на надання послуг з організації доставки вантажів автомобілями третьої особи перевізника, а також договори поставки відходів чорних металів.
Факт реальності здійснення господарських операцій за вказаними договорами підтверджується наданими первинними бухгалтерськими документами. Отримані послуги були використані позивачем у власній господарській діяльності за основним видом своєї діяльності.
Всі первинні документи містять усі необхідні обов'язкові реквізити, підписи посадових осіб та печатки підприємств та свідчать про реальність здійснення господарських операцій згідно до укладених договорів, вказані первинні документи оформлені у відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у звязку з тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені відповідно до норм чинного законодавства та на підставі вірних висновків проведеної перевірки. Письмових заперечень представник відповідача не надав.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
Основним видом діяльності позивача є оптова торгівля металами та металевими рудами.
В період з 10.08.2016 р. по 23.08.2016 р. була проведена планова виїзна перевірка ТОВ «ДП Втормет» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2016 p., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2016 р.
За результатами перевірки було складено акт № 488/04-36-14-03/31177431 від 07.09.2016 року.
Перевіркою встановлено порушення позивачем:
п. 2.4, 2.15 п. 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 р. за № 168/704, ст. 1, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 p. № 996-XІV, порушено п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2015 рік на суму 368 431 грн.;
абз. «г» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за грудень 2015 р. в сумі 132 646 грн.
На підставі акту перевірки відповідачем були винесені податкові повідомлення-рішення від 10.10.2016 р. форми «Р» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1.
Вирішуючи даний спір по суті, суд виходить з наступного.
Між позивачем (замовник) та ТОВ «Юпоком» (виконавець) було укладено договір про надання послуг від 05 червня 2015 року.
Згідно п. 1.1. договору виконавець зобов'язується за замовленням замовника надати передбачені договором послуги, а замовник в свою чергу - оплатити надані послуги.
Відповідно до п. 2.1. договору виконавець зобовязується організовувати доставку вантажів автомобілями третьої особи - перевізника, на основі заявок замовника. В поняття організації доставки входить: надати консультації щодо процедури перевезення вантажів, на підставі отриманої заявки знайти перевізника у якого наявний автомобіль, що за своїми технічними властивостями відповідає можливості перевезення заявленого вантажу, його габаритам, вазі тощо, узгодити з перевізником час, місце, умови вантаження та розвантаження, пункт призначення, необхідний вид транспорту, надати узгоджену інформацію замовнику.
Пунктом 3 договору передбачено, що вартість послуг (ціна) за цим договором є договірною та визначається в актах приймання - передачі наданих послуг.
Замовник зобовязаний оплатити надані послуги через 60 календарних днів з моменту отримання рахунку, який виставляється на підставі підписаного сторонами акту приймання - передачі послуг.
В акті перевірки відповідачем зазначається про не підтвердження реальності господарських операцій та зазначено той факт, що по даним операціям була проведена перевірка, складено акт № 963/04-61- 22- 4/31177431 від 29.10.2015 p., винесено податкові повідомлення - рішення № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 від 13.11.2015 p., які були оскаржені ТОВ «ДП Втормет».
Таким чином в обґрунтування висновків про не підтвердження взаємовідносин між позивачем та ТОВ «Юпоком» у відповідача є вищевказане рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.
Судом також встановлено, що між ТОВ «Ферро-Сервіс» (постачальник) та позивачем (покупець) було укладено договір поставки №1 від 04 січня 2006 року відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати у власність, а покупець прийняти та сплатити за лом та відходи чорних металів.
Постачання товару здійснюється постачальником на умовах поставки вказаних в додатках до договору.
В акті відповідачем зазначено, що станом на 01.01.2015 р. по бухгалтерському рахунку 631 «розрахунки з вітчизняними постачальниками» по постачальнику ТОВ «Ферро - Сервіс» (33906330) рахувалося дебетове сальдо в сумі 787279,96 грн., яке виникло по договору № П-1 від 04.01.06 р. у звязку із здійсненням передплати у листопаді 2010 р.
31.12.2015 ТОВ «ДП Втормет» дану дебіторську заборгованість списано на рахунок 94 «інші витрати» як прострочену.
Однак, у листопаді 2010 р. - лютому 2011 р. ТОВ «ДП Втормет» по ТОВ «Ферро-Сервіс» до складу податкового кредиту віднесено ПДВ за листопад 2010 у 132 646 грн.
У звязку з цим відповідачем зроблено висновок, що в порушення абз. «г» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України ТОВ «ДП Втормет» у грудні 2015 не нараховано податкові зобовязання у розмірі 132 646 грн. у відповідності до суми податкового кредиту за листопад 2010 по ТОВ «Ферро-Сервіс».
Вищезазначене не відповідає дійсності, оскільки відповідно до п. 192.1 ст. 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Таким чином, законодавцем чітко визначено виключний перелік підстав за наявності яких, сума податкових зобовязань та податкового кредиту підлягають відповідному коригуванню. В даному випадку жодних з вище перелічених підстав для коригування у субєкта господарювання не було.
Більш того, відповідно до п. 192.2 ст. 192 ПК України норма пункту 192.1 цієї статті не поширюється на випадки, коли постачальник товарів/послуг не є платником податку на кінець звітного (податкового) періоду, в якому був проведений такий перерахунок.
Як встановлено судом, на грудень 2015 року ТОВ «Ферро-Сервіс» не був платником ПДВ.
Також між позивачем (замовник) та ТОВ «Саксон-Траст» (виконавець) було укладено договір про надання послуг №28/05-15 від 28 травня 2015 року.
Відповідно до умов договору виконавець зобовязується організовувати доставку вантажів автомобілями третьої особи - перевізника, на основі заявок замовника. В поняття організації доставки входить: надати консультації щодо процедури перевезення вантажів, на підставі отриманої заявки знайти перевізника у якого наявний автомобіль, що за своїми технічними властивостями відповідає можливості перевезення заявленого вантажу, його габаритам, вазі тощо, узгодити з перевізником час, місце, умови вантаження та розвантаження, пункт призначення, необхідний вид транспорту, надати узгоджену інформацію замовнику.
Вартість послуг (ціна) за цим договором є договірною та визначається в актах приймання - передачі наданих послуг.
Замовник зобовязаний оплатити надані послуги через 60 календарних днів з моменту отримання рахунку, який виставляється на підставі підписаного сторонами акту приймання - передачі послуг.
Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно із п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично діє від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV ( далі Закон - №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Пунктом 1 ст. 9 Закону №996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:
назву документа (форми);
дату і місце складання;
назву підприємства, від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших субєктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.
Як вбачається з акту, в основу останнього відповідачем покладено висновки про неможливість реального здійснення господарських операцій контрагентами позивача.
Але факт реальності здійснення господарських операцій за вказаними вище договорами підтверджується наданими первинними бухгалтерськими документами, що містять усі необхідні обов'язкові реквізити передбачені нормами Закону №996-XIV.
Оскільки всі надані документи мають усі необхідні реквізити - витрати, вказані в представлених на дослідження документах, відповідають вимогам чинного законодавства. Виписані податкові накладні також підтверджують здійснення господарських операцій та є підставою для формування податкового кредиту з ПДВ.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення мають бути скасовані.
На підставі ст. 94 КАС України суд також вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 4 877,92 грн.
Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Втормет» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судові витрати у сумі 4 877,92 грн.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 01 лютого 2017 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 01 лютого 2017 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1