Справа № 287/11/17-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Волощук В.В.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"30" березня 2017 р. Справа № 287/11/17-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від "26" січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти № 1 БУПП в м.Житомир-ДПП лейтенанта поліції Гаврилюка Руслана Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 26 січня 2017 року залишено без руху адміністративний позов ОСОБА_3 до інспектора роти № 1 БУПП в м.Житомирі, ДПП лейтенанта поліції Гаврилюка Руслана Сергійовича про визнання дій незаконними та скасування постанови. Позивачу надано строк для усунення недоліків до 23 лютого 2017 року.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши справу в порядку, визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в порядку ст.288 КпАП України та просив скасувати постанову АР № 322454 від 21.01.2017 про накладення адміністративного стягнення.

Залишаючи без руху вказаний позов суд дійшов висновку, що адміністративний позов подано без додержання вимог, викладених у ст. 106 КАС України, а саме : позивачем не сплачено судовий збір, не долучено доказів про звільнення позивача від сплати судового збору.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір".

Зокрема, частиною 1 ст.1 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ч.1 ст.2 ЗУ "Про судовий збір").

Питання справляння судового збору, крім Закону про судовий збір, регулюється іншим законодавством.

Відповідно до частини четвертої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Отже, норми частини четвертої статті 288 КпАП України є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону про судовий збір та не вступає в колізію з положеннями статті 5 Закону N 3674-VI, якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло вимог і осіб, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним. Цей Закон не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України з прийняттям цього Закону (п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону N 3674-VI).

З огляду на вищезазначене, висновки суду першої інстанції про те, що позивач повинен сплатити судовий збір при зверненні до суду з вказаним позовом не узгоджуються з приписами частини четвертої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду про залишення без руху адміністративного позову з вказаних підстав підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої для продовження розгляду.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо залишення позову без розгляду у зв'язку із тим, що позивачем не зазначено поштової адреси відповідача та інші засоби зв'язку, що суперечить п.3 ч.1 ст. 106 КАС України, а тому ухвала у названій частині є законною та обгрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 204-206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від "26" січня 2017 р. скасувати в частині залишення позову без руху з підстав несплати судового збору і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалу суду в частині залишення позову без руху у з'язку з не зазначенням поштової адреси відповідача та інших засобів зв'язку залишити без змін.

Ухвала в частині залишення ухвали суду без змін набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1