Справа № 521/42/17
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 р. Справа № 521/42/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Поліщук І.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Милосердного М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою поліцейського роти №1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві капрала поліції Вебер Сергія Олеговича на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до поліцейського роти №1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві капрала поліції Вебер Сергія Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти №1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві капрала поліції Вебер С.О. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №760275 від 26 грудня 2016 року, якою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень; закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у діях позивачки події та складу адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №760275 від 26 грудня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст. 122 КпАП України. Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст. 122 КпАП України - закрито.

В апеляційній скарзі поліцейського роти №1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві капрала поліції Вебер Сергія Олеговича ставиться питання про скасування судового рішення, в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Від позивача на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням у відрядженні. Колегія суддів вважає необхідним відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки розгляд справи було призначено до розгляду у порядку письмового провадження без виклику сторін, та розгляд справи за апеляційною скаргою можливо провести за наявними в ній матеріалами справи, в тому числі з урахуванням поданих позивачкою письмових заперечень на апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги поліцейського роти №1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві капрала поліції Вебер Сергія Олеговича, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 грудня 2016 року Інспектором роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції капралом поліції Вебер С.О., винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №760275, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч.1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. Як вбачається зі змісту постанови поліцейським встановлено, що 26 грудня 2016 року о 14 годині 30 хвилин, позивачка керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі «Одеса - Мелітополь - Новоазовськ» 120 км, Миколаївський район, здійснила перетин суцільної лінії, яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушила вимоги дорожньої розмітки п.1 додатку 2 ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні жодні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази про вчинення адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 не складався.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року №596-VIII внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Не заперечуючи про наявність у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт вказує на порушення ОСОБА_3 пункту 1 додатку 2 ПДР України та наявність у діях позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, посилаючись на те, що позивачка здісйнила перетин суцільної лінії, яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків.

Разом з тим, слід відмітити, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту перетину позивачем суцільної лінії дорожньої розмітки та вказаний факт жодним чином не зафіксовано.

На підтвердження викладених в оскаржуваній постанові обставин відповідачем надано суду диск з відеозаписом, який був досліджений судом першої інстанції та згідно якого факт порушення ПДР України позивачкою не зафіксовано, а записана з поліцейським розмова з позивачкою не спростовує її тверджень щодо не порушення пункту 1 додатку 2 ПДР України.

Отже, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що зазначений відеозапис беззаперечно підтверджує вину позивачки та факт порушення, а саме свідомого протиправного порушення правил дорожньої розмітки.

Рапорти патрульних поліцейських Вебер С.О. та Біда І.Р., на які посилається апелянт на підтвердження правомірності винесення постанови, не є доказом вчинення правопорушення ОСОБА_3, оскільки не підтверджують достеменно, що саме на зафіксованій ними ділянці дороги позивачкою було порушено пункт 1 додатку 2 ПДР України.

Таким чином, факт здійснення позивачкою перетину суцільної лінії дорожньої розмітки не зафіксовано ані протоколом, ані відеозаписом нагрудної камери поліцейського.

Колегія суддів відмічає, що в оскаржуваній постанові відсутні посилання і на те, що спірна подія, в якій інспектор патрульної поліції вбачав ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КАС України, сталася в присутності свідків, від яких би відбирались пояснення та показання яких могли б підтвердити або спростувати факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вказує, що порушення позивачкою пункту 1 додатку 2 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КАС України, не підтверджено належними та допустимим доказами.

При цьому, позивачка заперечувала вчинення даного правопорушення, тоді як відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень у спірних відносинах, не надав доказів правомірності прийнятого рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР №760275 від 26 грудня 2016 року підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст. 122 КпАП України закриттю, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу поліцейського роти №1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві капрала поліції Вебер Сергія Олеговича залишити без задоволення, постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

М.М. Милосердний