Справа № 822/783/17
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/783/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМайстер П.М.
при секретаріНетичай Ю.В.
за участі:представника позивача: Карповича В.М., представника відповідача: Горбатюк Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Хмельницькій області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про скасування постанови від 27.02.2017 року ВП №53492403, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, в якому просить скасувати постанову ВП №53492403 від 27.02.2017 року відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.02.2017 року ВП №53492403 підлягає скасуванню, оскільки прийнята відповідачем із порушенням вимог матеріального права. Вказує, що при прийнятті оскаржуваної постанови головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Горбатюк Т.В. не враховано, що виплата одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановлення II групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року, виходячи із 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, проводиться в межах коштів передбачених у Державному бюджеті України на такі цілі, та може бути здійснена лише при наявності кошторисних призначень та відкритих асигнувань, затверджених Міністерством фінансів України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 22 листопада 2016 року Хмельницьким окружним адміністративним судом винесено постанову по адміністративній справі №822/455/16 за позовом ОСОБА_5 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, якою адміністративний позов задоволено.

Постановлено визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України від 06.11.2015 року щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України та Законом України від 20 грудня 1990 року " Про міліцію" у розмірі, визначеному на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707. Зобов'язати Головне управління ДФС у Хмельницькій області та Державну фіскальну службу України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановлення II групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року, виходячи із 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у справі №822/455/16 апеляційні скарги Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області залишено без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року - без змін.

Вказана постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року по адміністративній справі №822/455/16 набрала законної сили 26.01.2017 року.

На виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року по справі №822/455/16, та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у цій справі, висновком Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 09.02.2017 року про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України, старшому оперуповноваженому з ОВС відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління Головного управління ДФС у Хмельницькій області майору податкової міліції ОСОБА_5 призначена одноразова грошова допомога в розмірі 192920,00 грн. Раніше виплачена сума (страхової виплати, одноразової допомоги) відповідно до платіжного доручення №1435 від 26.12.2016 року становить 65651,04 грн. Сума одноразової грошової допомоги до виплати становить 127268,96 грн.

09 лютого 2017 року позивачем направлено директору Департаменту кадрової політики та роботи з персоналом Державної фіскальної служби України ОСОБА_6 матеріали про виплату одноразової грошової допомоги пенсіонеру податкової міліції ОСОБА_5.

В подальшому, 21 лютого 2017 року Хмельницьким окружним адміністративним судом по справі № 822/455/16 видано виконавчий лист.

27 лютого 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Горбатюк Тетяною Валентинівною розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа №822/455/16 виданого 21.02.2017 року Хмельницьким окружним адміністративним судом та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53492403, якою постановлено:

1. Відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №822/455/16 виданого Хмельницьким окружним адміністративним судом 21.02.2017 року про зобов'язання Головного управління ДФС у Хмельницькій області та Державної фіскальної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановлення II групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року, виходячи із 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

2. Боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

3. Стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 12800 грн.

03.03.2017 року директором Департаменту кадрової політики та роботи з персоналом Державної фіскальної служби України ОСОБА_6 повернуто Головному управлінню ДФС у Хмельницькій області розглянутий та затверджений пакет документів про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності та втратою працездатності колишньому працівнику податкової міліції Головного управління ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_5 для проведення відповідних виплат.

Позивач отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53492403 від 27.02.2017 року не погодився з її прийняттям і звернувся до суду з адміністративним позовом про її скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ (далі - Закон України № 1404-VІІІ).

Відповідно до ст.1 Закону України № 1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України № 1404-VІІІ передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

У ч.1 ст.4 Закону України № 1404-VІІІ вказано, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Згідно з ст.5 Закону України № 1404-VІІІ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України № 1404-VІІІ, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

В силу ч.1 ст.18 Закону України № 1404-VІІІ виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.1 ст.24 Закону України № 1404-VІІІ, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до ст.26 Закону України № 1404-VІІІ, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 1 статті 27 Закону України № 1404-VІІІ передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи, що відповідно до вимог законодавства головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Горбатюк Т.В. у строк, встановлений Законом України № 1404-VІІІ, відкрила виконавче провадження за виконавчим документом, який відповідає вимогам, передбаченим Законом, який надійшов на виконання за місцем проживання боржника, тобто був пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби, та щодо якого не закінчився строк пред'явлення до виконання.

Суд не бере до уваги посилання позивача, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, те що згідно довідки Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 06.03.2017 року №14/0/1533-17, станом на 06.03.2017 року видатки та фінансування по КЕКВ 2730 "Інші виплати населення" на виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності відсутні, оскільки відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для невиплати зазначених коштів.

Так, при розгляді справи Кечко проти України (заява №63134/00) Європейський суд з прав людини зауважив, що держава може вводити, зупиняти чи закінчувати виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (п.23 рішення), отже органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі Бурдов проти Росії №59498/00).

Крім цього, Європейський суд з прав людини у справі YvonnevanDuyn v. Home Office вказав на принцип юридичної визначеності, який передбачає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Такий висновок пов'язаний з іншим принципом відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань (недофінансування) для уникнення відповідальності. Адже, ухваливши той чи інший акт, держава дала підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно виконання закону.

Також, суд відмічає, що висновок Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 09.02.2017 року про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності старшому оперуповноваженому з ОВС відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління Головного управління ДФС у Хмельницькій області майору податкової міліції ОСОБА_5 в розмірі 127268,96 грн., затверджений першим заступником Голови Державної фіскальної служби України С.В. Білан, та директор Департаменту кадрової політики та роботи з персоналом Державної фіскальної служби України ОСОБА_6 повернула Головному управлінню ДФС у Хмельницькій області розглянутий та затверджений пакет документів про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності та втратою працездатності колишньому працівнику податкової міліції Головного управління ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_5 для проведення відповідних виплат.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, та тим самим звернути увагу позивача на те, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року по адміністративній справі №822/455/16 набрала законної сили 26.01.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суд, також критично ставиться до посилання позивача на те, що у виконавчому листі №822/455/16 від 21.02.2017 року не визначено в якій частині необхідно виконати рішення Головному управлінню ДФС у Хмельницькій області, оскільки в описовій частині постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року по адміністративній справі №822/455/16, яка набрала законної сили 26.01.2017 року, визначено процедуру перерахунку та виплати ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановлення II групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року, виходячи із 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова ВП №53492403 від 27.02.2017 року про відкриття виконавчого провадження є правомірною та не підлягає скасуванню.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на момент розгляду справи, надав суду достатні беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність та обґрунтованість прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

в позові відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 30 березня 2017 року о 15 год. 00 хв.

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя П.М. Майстер