Справа № 826/16903/16
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

03 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., секретаря Антоненко К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «СЕК» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про скасування податкових повідомлень-рішень форми «Р», -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2016 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, про що складено відповідний Акт від 31 травня 2016 року №234/26-15-14-02-04 (надалі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.19-68).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем п. 44.1. ст. 44., пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134., п. 135.1. ст. 135., пп. 138.1.1. п. 138.1. ст. 138., пп. 139.1.9. п. 139.1. ст. 139. Податкового кодексу України, що призвело до заниження на 61030072,00 грн. суми податку на прибуток, у тому числі на 1321541,00 грн. за 2013 рік, на 1906700,00 грн. за 2014 рік, на 2901831,00 грн. за 2015 рік; п. 198.3., п. 198.6. ст. 198., п. 201.10. ст. 201. Податкового кодексу України, що призвело до заниження на 6656260,00 грн. суми податку на додану вартість, у тому числі на 46974,00 грн. за січень 2013 року, на 79874,00 грн. за лютий 2013 року, на 112670,00 грн. за березень 2013 року, на 95516,00 грн. за квітень 2013 року, на 67223,00 грн. за травень 2013 року, на 86364,00 грн. за червень 2013 року, на 147290,00 грн. за липень 2013 року, на 163687,00 грн. за серпень 2013 року, на 177331,00 грн. за вересень 2013 року, на 127455,00 грн. за жовтень 2013 року, на 148304,00 грн. за листопад 2013 року, на 123150,00 грн. за грудень 2013 року, на 87074,00 грн. за січень 2014 року, на 31348,00 грн. за лютий 2014 року, на 296192,00 грн. за березень 2014 року, на 108835,00 грн. за квітень 2014 року, на 125290,00 грн. за травень 2014 року, на 209685,00 грн. за червень 2014 року, на 105024,00 грн. за липень 2014 року, на 175329,00 грн. за серпень 2014 року, на 268952,00 грн. за вересень 2014 року, на 243271,00 грн. за жовтень 2014 року, на 166848,00 грн. за листопад 2014 року, на 226243,00 грн. за грудень 2014 року, на 92649,00 грн. за січень 2015 року, на 197273,00 грн. за лютий 2015 року, на 286583,00 грн. за березень 2015 року, на 238912,00 грн. за квітень 2015 року, на 218318,00 грн. за травень 2015 року, на 469261,00 грн. за червень 2015 року, на 111049,00 грн. за липень 2015 року, на 301959,00 грн. за серпень 2015 року, на 300591,00 грн. за вересень 2015 року, на 568966,00 грн. за жовтень 2015 року, на 400770,00 грн. за грудень 2015 року.

Позивач подав заперечення на Акт від 06.06.2016 року №14 (а.с. 69-76), за результатами розгляду якого Відповідачем Листом № 13169/10/26-15-14-02-04 від 13.06.2016 року надано Відповідь на заперечення, в якому зазначено, що у зв'язку з отриманням додаткових матеріалів, прийнято рішення щодо проведення документальної позапланової перевірки з питань, що стали предметом оскарження.

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Позивача з питань, що стали предметом оскарження згідно поданих заперечень до Акта перевірки від 31 травня 2016 року №234/26-15-14-02-04, про що складено відповідний Акт від 18 липня 2016 року №314/26-15-14-02-04 (надалі - Акт), копія якого також наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.79-94).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем пп. 138.1.1. п. 138.1. ст. 138., пп. 139.1.9. п. 139.1. ст. 139. Податкового кодексу України, що призвело до заниження на 665210,00 грн. суми податку на прибуток, у тому числі на 36902,00 грн. за 2013 рік, на 628308,00 грн. за 2014 рік, п. 198.3., п. 198.6. ст. 198., п. 201.10. ст. 201. Податкового кодексу України, що призвело до заниження на 736964,00 грн. суми податку на додану вартість, у тому числі на 5067,00 грн. за січень 2013 року, на 6138,00 грн. за лютий 2013 року, на 13733,00 грн. за березень 2013 року, на 9123,00 грн. за квітень 2013 року, на 4783,00 грн. за травень 2013 року, на 273676,00 грн. за березень 2014 року, на 22000,00 грн. за червень 2014 року, на 145825,00 грн. за жовтень 2014 року, на 145825,00 грн. за листопад 2014 року, на 110793,00 грн. за грудень 2014 року.

На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 01 серпня 2016 року №, яким Позивачу на 785317,00 грн. збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток, у тому числі на 665210,00 грн. за податковими зобов'язаннями та на 120107,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, №, яким Позивачу на 921205,00 грн. збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість, у тому числі на 736964,00 грн. за податковими зобов'язаннями та на 184241,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач скористався правом адміністративного оскарження, за результатом якого Рішенням Державної фіскальної служби України «Про результати розгляду скарги» від 05 жовтня 2016 року №21607/6/99-99-11-01-01-25 (Т.1, а.с.108-111), податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 01 серпня 2016 року №№, залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Між ПП «Кінос», як виконавцем, та Позивачем, як Замовником, укладено Договір надання послуг по виготовленню поліграфічної продукції від 09 червня 2014 року №09062014 (Т.1, а.с. 114-115), згідно з п.п. 1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання щодо надання послуг по виготовленню поліграфічної продукції: паперові пакети, календарі, банери, флаєри, листівки, каталоги, візитки, буклети, тощо.

Також, між Позивачем, як Покупцем, та ТОВ «Баста Трейд», як Постачальником, укладено Договір поставки № 17 від 03.03.2014 року (Т.1, а.с. 124), відповідно до п.п. 1.1. якого Постачальник зобов'язується продавати Покупцю за його заявками у власність обладнання належної якості, а Покупець, зобов'язується придбавати в асортименті, кількості, ціні та вартості, що визначаються згідно рахунків-фактур на Товар, які після складання становлять невід'ємну частину цього Договору.

Між Позивачем, як Покупцем, та ПП «Діслав», як Постачальником, укладено Договір поставки № 42 від 01.10.2014 року (Т.1, а.с. 167-168), згідно з п.п. 1.1. якого Постачальник зобов'язується продавати Покупцю за його заявками у власність обладнання належної якості, а Покупець, зобов'язується придбавати в асортименті, кількості, ціні та вартості, що визначаються згідно рахунків-фактур на Товар, які після складання становлять невід'ємну частину цього Договору.

Також, між Позивачем, як Замовником, та ТОВ «Салкон-2012», як Виконавцем, укладено Договір «Про виконання робіт по проектуванню, монтажу та демонтажу ексклюзивного стенду на виставці «KIPS 2013»» від 23.01.2013 року №12 (Т.2, а.с. 5-6), відповідно до п.п. 1.1. якого Замовник доручає, а виконавець бере на себе виконання комплексу робіт по розробці архітектурного проекту ексклюзивного стенду, його монтажу та демонтажу на виставці «KIPS 2013», яка має відбутися 20-22 лютого 2013 року у виставкому центрі (м. Київ, Броварський проспект, 15).

Позивачем на підтвердження факту реального здійснення господарських операцій, надано первинні документи, зокрема: Видаткові накладні; Акти здачі-прийняття робіт, Податкові накладні; Рахунки-фактури; Виписки банків по особовим рахункам Позивача; Оборотно-сальдові відомості; Подорожні листи вантажного та службового легкового автомобілів; Акти списання дизпалива; Акти виконаних робіт.

Більш того, придбані у ТОВ «Баста Трейд» і ПП «Діслав» товари реалізовано Позивачем ПАТ «Перший український міжнародний банк» та ТОВ «Епіцентр К». Одержана від ПП «Кінос» поліграфічна продукція та виконані роботи ТОВ «Салкон-2012» також були використанні Позивачем у своїй господарській діяльності, а саме: каталоги продукції - для залучення клієнтів, а виконані роботи щодо монтажу/демонтажу виставкового стенду - з метою участі у профільній виставці.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Відповідно до ст. 1, частини першої ст. 3 та частинами першою, другою ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства; підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій; первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а)придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; не відносяться до податкового кредиту, зокрема, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Тобто, обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Як зазначено в Листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарських операцій, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість має бути підтверджено рух активів у процесі здійснення господарських операцій, при цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарських операцій: договори, акти виконаних робіт тощо; фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарських операцій, як-от: наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності; встановлено зв'язок між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.

У зв'язку з зазначеним, колегія суддів дійшла висновку, що на виконання господарських зобов'язань, підтвердження здійснення Позивачем з його контрагентами господарських операцій оформлено всі необхідні первинні документи, укладення Договорів спрямовано на реальне настання правових наслідків, вони відповідають економічному змісту та чинному законодавству.

Згідно з частиною першою ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Як зазначив представник Відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, керівники контрагентів Позивача надали пояснення про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності від імені таких контрагентів. Також, представник Відповідача посилається на Вирок Автозаводського районного суду міста Крименчука Полтавської області від 04.12.2014 року у кримінальній справі №524/10551/14-к, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою ст. 28, частиною другою ст. 205 Кримінального кодексу України, щодо реєстрації, зокрема ТОВ «Салкон-2012», як контрагента Позивача, та рішення Верховного Суду України, в яких зазначено, що навіть у разі лише складення первинних документів невстановленими особами, підстави для формування показників податкової звітності платника податків за ними, відсутні.

Проте, як зазначено у п .23 Рішення Європейського суду з прав людини від 18.03.2010 року у справі Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії, у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Втім, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський суд з прав людини чітко констатує правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через будь-які негаразди із його контрагентом.

Дану позицію викладено, зокрема і в Ухвалі Вищого адміністративного суду від 01.03.2016 року у справі №К/800/1616/15, в якій зазначено, що, чинне податкове законодавство України не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей.

Більш того, відповідно до ст. 61 Конституції України, зокрема юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

А згідно з частиною першою ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до частини першої ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, першим принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є саме верховенство права, яким, як зазначено частиною другою ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з частиною другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без задоволення, а Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалу складено в повному обсязі 03.04.2017 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Степанюк А.Г.

Кузьменко В. В.