Справа № 826/5835/14
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5835/14 Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин В.М. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державного підприємства завод «Арсенал» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.11.2016 у справі за адміністративним позовом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва до Державного підприємства завод «Арсенал», третя особа: Казенне підприємство спеціального приладобудування «Арсенал» про стягнення заборгованості в розмірі 1 592 886, 94 грн,-

В С Т А Н О В И Л А:

Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Києва звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства завод «Арсенал» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № № 1,2 за період з лютого 2012 року по грудень 2013 року в сумі 1 592 886, 94 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.08.2014 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у суду відсутні підстави для висновку про те, що відповідач позбавлений можливості провести перевірку вищевказаного переліку осіб та подати свої заперечення (або оскаржити дії позивача в судовому порядку) щодо включення до переліку осіб, яким відшкодування витрат має здійснюватись не за рахунок відповідача. У випадку наявності підстав для виключення з переліку на відшкодування витрат певних осіб, саме на відповідача покладається тягар доказування.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2014 апеляційну скаргу Державного підприємства завод «Арсенал» задоволено, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.11.2016 скасовано та ухвалено нову, якою у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для стягнення з відповідача як правонаступника КП СПБ «Арсенал» та/або заводу «Арсенал» (який входив до ВО «Завод Арсенал», мав у минулому назву завод «Арсенал» ім. В.І. Леніна та існував до моменту його реорганізації шляхом приєднання до КП СПБ «Арсенал») заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку зазначених пільгових пенсій за період: лютий 2012 року - грудень 2013 року в сумі 1 592 886, 94 грн, оскільки згідно розподільчого балансу майна, прав та обов'язків між КП СПБ «Арсенал» і ДП завод «Арсенал», затвердженого Головою Державного космічного агентства України 07.09.2012 при створені ДП завод «Арсенал» шляхом виділу зі складу КП СПБ «Арсенал» державному підприємству як правонаступнику не передавалися зобов'язання по сплаті сум відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій колишніх працівників ВО «Завод Арсенал», ЦКБ «Арсенал», 26 осіб, які отримують пенсію пільгові пенсії за списком № 1 та 38 осіб, що отримують пільгові пенсії за списком № 2.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.02.2016 касаційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.08.2014 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2014 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В зазначеній ухвалі, судом касаційної інстанції зазначено, що суди мали перевірити, на якому з підприємств працював кожний пенсіонер, де і в якому розмірі він набув стаж для призначення пенсії на пільгових умовах, яке саме підприємство надавало довідки про наявний трудовий стаж при призначенні пенсії та у зв'язку з чим, яке майно (і на яку суму), права і обов'язки передані відповідачу за розподільчим балансом від 29.02.2012.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.11.2016 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою передбачити розподіл зобов'язань по відшкодуванню витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до розподільчого балансу майна, прав та обов'язків між КП СПБ «Арсенал» та ДП завод «Арсенал» на 29.02.2012.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ДП Завод "Арсенал" зареєстровано в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Києва (далі - позивач) к платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно картками особового рахунку страхувальника по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 та № 2, за період з лютого 2012 року по грудень 2013 року здійснено витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, призначених на пільгових умовах на підставі пунктів "а" та "б"-"з" ст. 13 Закону № 1788-ХІІ в сумі 1592886,94 грн, які не відшкодовані.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що відповідач має всі права та обов'язки підприємства, на якому працювали громадяни на посадах, перебування на яких дає право на отримання пенсій за віком на пільгових умовах (відповідно до п.«а», п.п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»), а тому наявні підстави для стягнення з ДП завод «Арсенал» заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 1 592 886, 94 грн.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.п.«а»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено категорії працівників, які на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи.

З наявних в матеріалах справи довідок вбачається, що стаж роботи на ДП завод «Арсенал» (ВО «Завод Арсенал») для призначення пенсії на пільгових умовах за п.«а» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» набули працівники, які працювали повний робочий день на ДП завод "Арсенал" та ВО "Завод Арсенал".

Відповідачем факт отримання розрахунків за лютий 2012 року - грудень 2013 року з визначенням суми заборгованості у загальному розмірі 1 592 886, 94 грн не заперечується.

Згідно матеріалів справи пенсіонерам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45 довідки про підтвердження пільгового стажу видавалися Державним підприємством "Завод "Арсенал" у період з 2002 року по 2009 рік (до видачі розпорядження Кабінету Міністрів України № 525-р від 10.04.2009) щодо трудового стажу на підприємстві, починаючи з 1973 року.

В матеріалах справи відсутні докази того, що вказані особи отримали трудовий стаж, який надав їм право на пільгову пенсію на іншому підприємстві Виробничого об'єднання "Завод Арсенал", ніж завод "Арсенал" імені В.І.Леніна та Державному підприємстві "Завод "Арсенал", тому саме відповідач є особою, на яку покладено обов'язок з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій щодо вказаних осіб.

Після набрання чинності розпорядження Кабінету Міністрів України № 525-р від 10.04.2009 довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній працівникам Державного підприємства завод "Арсенал" видавалися Казенним підприємством спеціального приладобудування "Арсенал".

ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66 у період з 2009 по 2012 роки (до відновлення діяльності ДП завод "Арсенал" згідно розподільчого балансу від 29.02.2012, затвердженого наказом ДКАУ № 327 від 07.09.2012) довідки видавалися 3-ю особою.

Таким чином, та обставина, що довідки видавалися Казенним підприємством спеціального приладобудування "Арсенал", не може бути підставою для висновку про здобуття вказаними пенсіонерами трудового стажу, необхідного для отримання пільгової пенсії, саме на вказаному підприємстві, яке є правонаступником Центрального конструкторського бюро - окремої юридичної особи, що входила до складу Виробничого об'єднання "Завод "Арсенал".

В силу вимог п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 1 та абз.4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об'єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому в силу п.1 ч.1 ст.4 вищезазначеного Закону ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування для вищезазначених платників збору встановлюється в розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абз.4 п.1 ст.2 цього Закону.

Відповідно до п. 6.1 розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у пп. 2.1.1 п. 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини другої Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах, зокрема, 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Пунктом 2.1.1 зазначеної Інструкції визначено, що страхувальниками є роботодавці, зокрема, підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

В силу п.п. 6.4, 6.5, 6.7 вищезазначеної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З матеріалів справи вбачається, що загальний розмір заборгованості ДП завод «Арсенал» зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», становить 1 592 886, 94 грн.

У своїй апеляційній сказі апелянт не заперечує право осіб, зазначених у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на отримання пільгових пенсій та щодо наявності законодавчо визначених підстав для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку таких пенсій, проте ДП завод «Арсенал» посилається на наявність підстав для розподілу зобов'язань з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку таких пенсій відповідно до розподільчого балансу майна, прав та обов'язків між КП СПБ «Арсенал» та ДП завод «Арсенал», оскільки після виділу відповідача з КП СПБ «Арсенал» йому було повернуто лише 26% основних засобів, що йому належали до приєднання, та 17% кількості працюючих.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на наступні обставини справи.

На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України № 525-р від 10.04.2009 та наказу Національного космічного агентства України № 141 від 28.05.2009 ДП завод «Арсенал» було реорганізовано шляхом приєднання до КП СПБ «Арсенал», у результаті чого всі права та обов'язки заводу були передані його правонаступнику - КП СПБ «Арсенал», а діяльність заводу та сам завод, як юридична особа, припинені, у той час як ДП завод «Арсенал» створено шляхом виділу зі складу КП СПБ «Арсенал». Тобто, суб'єкт господарювання - ДП завод «Арсенал», який було реорганізовано шляхом приєднання до КП СПБ «Арсенал», та суб'єкт господарювання - ДП завод «Арсенал», який створено шляхом виділу зі складу КП СПБ «Арсенал», є різними юридичними особами, обсяг прав і обов'язків яких не є однаковим. Зобов'язання по сплаті заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списками № 1 та № 2 до ДП завод «Арсенал» не передавались згідно розподільчого балансу майна, прав і обов'язків між КП СПБ «Арсенал» і ДП завод «Арсенал», затвердженого Головою Державного космічного агентства України 07.09.2012.

Відповідно до п. 2 розпорядження Кабінету Міністрів України № 525-р від 10.04.2009 «Про перейменування казенного підприємства «Центральне конструкторське бюро «Арсенал» та реорганізацію державного підприємства завод «Арсенал» і державного науково-дослідного підприємства «Український технологічний центр оптичного приладобудування» реорганізовано державне підприємство завод «Арсенал» і державне науково-дослідне підприємство «Український технологічний центр оптичного приладобудування» шляхом приєднання до казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал».

Пунктом 2 наказу Національного космічного агентства України № 141 від 28.05.2009 «Про реорганізацію ДП завод «Арсенал» припинено діяльність ДП завод «Арсенал».

Таким чином, ДП завод «Арсенал» реорганізовано шляхом приєднання до казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал» та ліквідовано ДП завод «Арсенал».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2011 у справі № 2а-6913/09/2670, яка набрала законної сили, за позовом Первинної профспілкової організації державного підприємства завод «Арсенал» до Кабінету Міністрів України, Національного космічного агентства України визнано незаконним та скасовано п. 2 розпорядження Кабінету Міністрів України № 525-р від 10.04.2009 в частині реорганізації ДП завод «Арсенал» шляхом приєднання до казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал» та визнано також незаконним та скасовано наказ Національного космічного агентства України № 141 від 28.05.2009 «Про реорганізацію ДП завод «Арсенал».

Згідно з наказом Державного космічного агентства України № 411 від 26.12.2011 відновлено діяльність ДП завод «Арсенал» шляхом виділення з КП СПБ «Арсенал».

Таким чином, відповідача фактично поновлено у попередньому статусі, як окрему юридичну особу, що також підтверджується записом у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідно до якого державним реєстратором скасовано реєстраційні дії щодо припинення юридичної особи ДП завод «Арсенал» - в результаті приєднання, а тому за ДП завод «Арсенал» залишились закріплені права та обов'язки, що були набуті до реорганізації шляхом приєднання до казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал», з огляду на визнання незаконним та скасування в судовому порядку рішення про таку реорганізацію.

Обставини щодо правонаступництва відповідачем ВО «Завод Арсенал» неодноразово були предметом дослідження у судах різних інстанцій.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.04.2015 у справі № 826/1236/15 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м.Києва до ДП завод «Арсенал» про стягнення заборгованості, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.01.2016, позов задоволено, стягнуто з ДП завод «Арсенал» на користь Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м.Києва заборгованість у загальному розмірі 278797,66 грн, а також встановлено, що ДП завод «Арсенал» за своїми правами і обов'язками є правонаступником заводу «Арсенал» ім.В.І.Леніна.

Відповідно до частини першої ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно Статуту ВО «Завод Арсенал», до складу об'єднання входив Завод «Арсенал» імені В.І.Леніна (головне самостійне підприємство з місцем знаходження в м.Києві по вул.Московській, 8), Центральне конструкторське бюро (самостійне підприємство за тією ж адресою), та ряд інших самостійних підприємств. Як Завод «Арсенал» імені В.І.Леніна, так і Центральне конструкторське бюро були окремим юридичними особами.

В грудні 1993 року Міністерством машинобудування військово-промислового комплексу і конверсії України затверджено статут ДП завод «Арсенал», зареєстрований Печерською районною державною адміністрацією м.Києва 07.04.1994, в якому не зазначено, що ДП завод «Арсенал» є правонаступником ВО «Завод Арсенал». В той же час, не заперечується факт утворення ДП завод «Арсенал» на виробничій базі саме колишнього головного самостійного підприємства з місцем знаходження в м.Києві по вул.Московській, 8.

Постановою Кабінету Міністрів України № 987 від 30.06.1998 Центральне конструкторське бюро перетворене у казенне підприємство «Центральне конструкторське бюро «Арсенал».

Таким чином, ДП завод «Арсенал» наділений всім обсягом прав та обов'язків, набутих в процесі правонаступництва заводу «Арсенал» ім.В.І.Леніна.

Посилання апелянта на необхідність розподілу зобов'язань з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку таких пенсій відповідно до розподільчого балансу майна, прав та обов'язків між КП СПБ «Арсенал» та ДП завод «Арсенал» є необґрунтованим, оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2011 визнано незаконним та скасовано положення п. 2 розпорядження № 525-р від 10.04.2009 у частині реорганізації заводу «Арсенал» шляхом приєднання до КП СПБ «Арсенал» та наказ № 141 від 28.05.2009, внаслідок чого вважається відновленим попереднє правове становище відповідача, а розподільчий баланс майна, прав та обов'язків між КП СПБ «Арсенал» та ДП завод «Арсенал», затверджений Головою Державного космічного агентства України 07.09.2012, в частині невизначення обов'язку щодо сплати сум відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій колишніх працівників не може звільнити відповідача від законодавчо визначеного обов'язку.

Крім того, у відповідності до ст. 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов'язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Якщо після виділу неможливо точно встановити обов'язки особи за окремим зобов'язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов'язанням.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з ДП завод «Арсенал» заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 1 592 886,94 грн з огляду на наявність заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій особам, що працювали у відповідача, а також враховуючи, що згідно розподільчого балансу не визначено обов'язку відповідача та КП СПБ «Арсенал» щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, натомість, в силу ст. 543 ЦК України позивач має вимагати виконання обов'язку як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства завод «Арсенал» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.11.2016 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 03.04.2017.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.