Справа № 810/3665/16
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року 810/3665/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Виноградової О.І., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» до Київської митниці ДФС, Головного державного інспектора Київської митниці ДФС Носкова Івана Івановича про визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2016 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Текссол-С" (далі - позивач) з позовом до Київської митниці ДФС (далі - відповідач 1), Головного державного інспектора Київської митниці ДФС Носкова І.І. (далі - відповідач 2) про (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог):

- визнання протиправною бездіяльності відповідача 2 щодо неприйняття у строк, встановлений ст. 255 Митного кодексу України (далі - МК України), рішення про відмову у митному оформленні товарів за декларацією від 31 жовтня 2016 р. № 125130013/2016/417183;

- визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості від 3 листопада 2016 р. № 125000013/2016/000180/2;

- визнання протиправною бездіяльності відповідача 1 щодо нескасування рішення від 3 листопада 2016 р. № 125000013/2016/000180/2 відповідно до ч. 10 ст. 55 МК України (а.с. 3-6, 149-150).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31 жовтня 2016 р., при митному оформленні товарів, які ввозились на митну територію України, позивачем було визначено їх митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту). Ця митна вартість була зазначена у митній декларації, до якої були додані усі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів і обраного методу її визначення згідно з вимогами Митного кодексу України (далі - МК України). Проте, відповідач 1 безпідставно не погодився із заявленою позивачем митною вартістю товарів, 3 листопада 2016 р. протиправно прийняв рішення про коригування митної вартості №125000013/2016/000180/2 (далі - рішення №125000013/2016/000180/2) та оформив картку відмови у прийняті митної декларації, оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 125130013/2016/00243 (далі - картка відмови). Вважає, що дане рішення та картка відмови ним були прийняті після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 255 МК України, що є протиправною бездіяльністю. У подальшому, 4 листопада 2016 р., з метою випуску задекларованих товарів у вільний обіг, позивачем було подано до відповідача 1 заяву про митне оформлення товарів під гарантійне зобов'язання, нову митну декларацію та сплачено фінансову гарантію згідно з коригуванням митної вартості товарів. Крім того, 8 грудня 2016 р., позивач звернувся до відповідача із заявою про визнання заявленої митної вартості, скасування рішення від 3 листопада 2016 р. та повернення наданої фінансової гарантії. Проте, відповідач 1 допустив протиправну бездіяльність, яка полягала в тому, що вказану заяву та додані до неї документи у встановлений законом строк розглянуто не було, а після його спливу - 19 грудня 2016 р. ним було відмовлено у задоволенні заяви позивача. Вважає бездіяльність відповідачів 1, 2 протиправною, а рішення № 125000013/2016/000180/2 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач 1 позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що подані позивачем документи містили суперечливі відомості, неточності та неповну інформацію, тому працівниками відповідача 1 (в тому числі відповідачем 2) було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням резервного методу та оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем 1 з урахуванням вимог чинного законодавства, в межах наданих йому повноважень. При цьому зазначив, що надані позивачем додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів не були враховані відповідачем 1, оскільки не спростовували недоліків та неточностей, виявлених у документах, поданих позивачем до митного оформлення товарів.

Відповідач 2 письмових заперечень проти позову до суду не подав, в судове засідання не з'явився.

28 лютого та 2 березня 2017 р. представники сторін подали до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

9 квітня 2008 р. позивач (ідентифікаційний код 35892372, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, буд. 22) зареєстрований як юридична особа Солом'янською районною у місті Києві державною адміністрацією, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 45-47).

12 жовтня 2012 р. між компанією «Dawood Exports (PVT) LTD», Пакистан (продавець) та позивачем (покупець) було укладено контракт № 1012/12. Згідно з п. 1 цього контракту продавець продав, а покупець купував товар - тканини власного виробництва полікотон 52/48 (р/с 52:48%) по ціні 3,50 USD за кг (а.с. 8-9).

31 жовтня 2016 р. позивачем до митного оформлення було пред'явлено товар: тканина полікотон (р/с) змішана з вмістом штапельних волокон поліестеру 52% та бавовни 48%, полотняного переплетення вибивна, поверхнева щільність 120+- 5г/м2, завширшки 220 см, без покриття, без просочення. Країна виробництва - PK (Пакистан), виробник «Dawood Exports (PVT) LTD» (далі - тканина полікотон).

З метою проведення митного оформлення товару, позивачем до відповідача 1 було подано митну декларацію від 31 жовтня 2016 р. №125000011/2016/417183, в якій було визначено митну вартість товарів, які ввозяться в Україну, за ціною договору (контракту) із застосуванням основного методу (далі - МД №125000011/2016/417183) (а.с. 107).

У цей же день відповідач 2, з метою перевірки відомостей про заявлену митну вартість задекларованого товару, витребував від позивача додаткові документи (а.с. 134).

3 листопада 2016 р. о 9 год 18 хв. декларантом було подано до відповідача 2 витребувані ним документи (а.с. 28).

За результатами розгляду поданих позивачем документів, 3 листопада 2016 р. о 17 год 29 хв. уповноваженою особою відповідачем 1 Діденко Н.І. було прийнято рішення №125000013/2016/000180/2, згідно з яким вартість задекларованого товару митний орган визначив із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товарів, що підтверджується ідентифікатором повідомлення (а.с. 29-30, 139).

Крім того, 3 листопада 2016 р. о 18 год 18 хв. відповідачем 2 було оформлено картку відмови у прийняті митної декларації, оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 125130013/2016/00243 (а.с. 32).

До того ж позивач, керуючись ч. 7 ст. 55 МК України, здійснив заходи щодо випуску товару у вільний обіг під фінансову гарантію заявленого до митного оформлення товару за митною декларацією.

Зокрема, ним було сплачено фінансову гарантію згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів, що підтверджується платіжним дорученням від 4 листопада 2016 р. № 3748 (а.с. 36).

Випуск товарів здійснювався за митною декларацією від 4 листопада 2016 р. №125130013/2016/417610 (а.с. 37).

У подальшому, 8 грудня 2016 р. позивач звернувся до відповідача 1 із заявою (вих. № 0812/16-10) про скасування рішення №125000013/2016/000180/2, прийняття рішення щодо визнання заявленої позивачем митної вартості товару, імпортованого в Україну та повернення сплаченої фінансової гарантії у сумі 32 467 грн 04 коп. (а.с. 55).

19 грудня 2016 р. відповідач 1 надав позивачу лист-відповідь №10520/2/10-70-19-47, яким відмовив у визнанні заявленої митної вартості товару за декларацією № 125130013/2016/417183 та у скасуванні рішення №125000013/2016/000180/2 (а.с. 178).

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідачів 1, 2 та визначеною митною вартістю товарів, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Спірні правовідносини врегульовані МК України.

Відповідно до вимог ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з вимогами ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює та документів, необхідних для митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) ( ст. 257 МК України).

Вимогами ст.ст. 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця (ч.ч. 4,5 ст. 58 МК України).

Як убачається з ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з вимогами с. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 6 ст. 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

При цьому, згідно з вимогами ч. 8 ст. 55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Як убачається з ч. 9 ст. 55 МК України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом

Водночас, якщо орган доходів і зборів протягом строку, зазначеного у частині дев'ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку орган доходів і зборів скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом (ч. 10 ст. 55 МК України).

Порядок завершення митного оформлення врегульовано ст. 255 МК України.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

І. Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача 2 щодо незавершення митного оформлення товарів 3 листопада 2016 р. у строк, встановлений ч. 1 ст. 255 МК України, судом встановлено таке.

Як вже зазначалося, 31 жовтня 2016 р. позивачем до митного оформлення було пред'явлено товар: тканину полікотон.

З метою проведення митного оформлення товару, позивачем до відповідача 1 була подана митна декларація від 31 жовтня 2016 р. №125000011/2016/417183, в якій вартість товару була визначена із застосуванням основного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну - за ціною договору (контракту) (а.с. 107).

Зокрема, контрактна вартість товарів становила 88 795, 00 USD на умовах поставки CFR Іллічівськ.

На підтвердження цієї вартості товару та обраного методу її визначення, позивачем до відповідача 1 було подано:

- 4 висновки за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи (1505);

- міжнародна автомобільна накладна (CMR) (2730);

- коносамент (Bill of Lading)(2761).

У цей же день, 31 жовтня 2016 р. відповідач 2, з метою перевірки відомостей про заявлену митну вартість задекларованого товару, витребував від позивача додаткові документи, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціальними експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; виписку з бухгалтерської та банківської документації (а.с. 134).

Підставою для витребування додаткових документів була та обставина, що під час митного оформлення спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками за напрямом митної вартості, яка видала відомості про те, що у попередні періоди такий же товар розмитнювався за більшою митною вартістю, ніж задекларував позивач.

3 листопада 2016 р. о 9 год 18 хв., на виконання цієї вимоги, позивач направив на адресу відповідача 1 лист з додатковими документами вих. № 0311/16-01, в якому, зокрема, просив завершити митне оформлення МД № 125130013/2016/417183 (а.с. 16-17).

Так, до названого листа позивачем було долучено:

- копію роздруківку запиту (повідомлення) відповідача 1 від 1 листопада 2016 р., який містить вимогу подати додаткові документи;

- фотокопію митної декларації № 125130013/2016/417183;

- фотокопію доповнення № 126 від 23 вересня 2016 р. до контракту;

- фотокопію інвойсу від 23 вересня 2016 р. № КР1/786/7926/2016;

- фотокопію екпертного висновку Київської торгово-промислової палати № Ц-1179/3 від 28 жовтня 2016 р.;

- фотокопію прайс-листа DAWOOD EXPORTS (PVT) LTD на 2016 р. на товари сток, які постачаються на умовах CFR Іллічівськ, Україна;

- оригінал бухгалтерської довідки позивача від 31 жовтня 2016 р. № 1031;

- фотокопію листа DAWOOD EXPORTS (PVT) LTD від 11 жовтня 2016 р.;

- оригінал перекладу листа DAWOOD EXPORTS (PVT) LTD від 11 жовтня 2016 р. з англійської мови на українську б/н (а.с. 17).

Отримання перелічених документів відповідачем 1 о 9 год 18 хв. підтверджується ідентифікатором повідомлення (а.с. 28).

За результатами розгляду поданих позивачем додаткових документів, 3 листопада 2016 р. о 17 год 29 хв. відповідачем 1 було прийнято рішення №125000013/2016/000180/2, згідно з яким вартість задекларованого товару митний орган визначив із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товарів, що підтверджується ідентифікатором повідомлення (а.с. 29-30, 139).

Наведене свідчить, що відповідачем 1 рішення №125000013/2016/000180/2 було винесено через 8 год 11 хв. після отримання від позивача додаткових документів, тобто, через 4 год 11 хв. після закінчення строку, встановленого названою нормою.

Крім того, відповідачем 1 о 18 год 18 хв. було оформлено картку відмови у прийняті митної декларації, оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 125130013/2016/00243 (а.с. 32).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 255 МК України митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред'явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред'явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Наведене свідчить, що вимоги наведеної статті поширюються виключно на дії з митного оформлення - визнання заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості.

Проте, передбачений цією нормою строк не поширюється на дії щодо коригування митної вартості товарів (винесення рішення про коригування митної вартості товарів) та на дії щодо оформлення картки відмови у прийняті митної декларації, оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України (складання картки відмови).

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

ІІ. Стосовно позовних вимог в частині визнання бездіяльності відповідача 1 щодо нескасування рішення № 125000013/2016/000180/2 (невиконання вимог ч. 10 ст. 55 МК України), судом встановлено таке.

Як вже зазначалося, 4 листопада 2016 р. позивач, на підставі ч. 7 ст. 55 МК України, здійснив заходи щодо випуску товару у вільний обіг під фінансову гарантію за митною декларацією від 4 листопада 2016 р. № 125130013/2016/417610 (а.с. 37).

Крім того, платіжним дорученням від цієї ж дати ним було сплачено фінансову гарантію у сумі 32 467 грн 04 коп. (а.с. 36).

У подальшому, позивачем на адресу відповідача 1 було направлено заяву від 8 грудня 2016 р., вих. № 0812/16-10, тобто, у межах 80 денного строку (вх. відповідача від 12 грудня 2016 р. № 21263/47) з дня випуску товарів за МД від 4 листопада 2016 р. № 125130013/2016/417610 (а.с. 178) (а.с. 55).

До вказаної заяви позивачем додано такі документи:

- оригінал довіреності б/н від 19 вересня 2016 р.;

- фотокопію рішення № 125000013/2016/000180/2;

- фотокопію митної декларації № 125130013/2016/417610;

- фотокопію листа організації з питань інтелектуальної власності Уряду Пакистану за вих.№ТМ-Search/178064/2016 від 23 листопада 2016 р. та доданих до нього результатів пошуку торговельної марки;

- фотокопію диплому НОМЕР_1, виданого 31 травня 2017 р. Київським національним університетом імені Тараса Шевченка;

- фотокопію перекладу Листа Організації з питань інтелектуальної власності Уряду Пакистану за вих. № ТМ-Search/178064/2016 від 23 листопада 2016 р. та доданих до нього результатів пошуку торгівельної марки, виконаного 6 грудня 2016 р. ОСОБА_5;

- фотокопію видаткової накладної від 26 жовтня 2016 р. № ТЕК-000504;

- фотокопію видаткової накладної від 10 листопада 2016 р. № ТЕК-000539 (а.с. 55-72).

Як вже зазначалося, вимогами ч. 9 ст. 55 МК України передбачено, що у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Проте, відповідь на заяву позивача від 8 грудня 2016 р. (вих. № 0812/16-10) відповідачем 1 було надано листом від 19 грудня 2016 р. за №10520/2/10-70-19-47, тобто, після закінчення п'ятиденного строку, встановленого ч. 9 ст. 55 МК України (а.с. 178).

При вирішенні справи судом враховано, що відповідно до вимог ч. 10 ст. 55 МК України якщо орган доходів і зборів протягом строку, зазначеного у частині дев'ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку орган доходів і зборів скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Проте, вимога названої норми відповідачем 1 також виконана не була.

Зокрема, не було скасовано рішення № 125000013/2016/000180/2 та не повернуто позивачу спачену ним фінансову гарантію.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем 1 було допущено протиправну бездіяльність, яка полягала у невиконанні вимог ч. 10 ст. 55 МК України, а отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

ІІІ. Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача 1 № 125000013/2016/000180/2, судом встановлено таке.

Враховуючи, що відповідачем 1 було порушено п'ятиденний строк, передбачений ч. 9 ст. 55 МК України для винесення письмового рішення щодо визнання заявленої митної вартості або надання обґрунтованої відмови у її визнанні, суд дійшов висновку, що згідно з вимогами ч. 10 ст. 55 МК України, відповідач 1 був зобов'язаний самостійно скасувати рішення № 125130013/2016/0000180/2.

Проте, ця вимога відповідачем 1 виконана не була.

Так, замість передбачених ч. 10 ст. 55 МК України обов'язкових дій по скасуванню рішення № 125130013/2016/0000180/2, відповідачем 1 на адресу позивача було направлено лит-відмову від 19 грудня 2016 р. за №10520/2/10-70-19-47.

Зокрема, цим листом було відмовлено у визнанні заявленої митної вартості товару за декларацією № 125130013/2016/417183 та у скасуванні рішення №125000013/2016/000180/2 (а.с. 178).

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення № 125130013/2016/0000180/2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, що і було зроблено позивачем в частині позовних вимог (п. 2 прохальної частини позовної заяви, п. 3 заяви про зміну позовних вимог).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що було зроблено відповідачем 1 в частині позовних вимог (п. 1 прохальної частини позовної заяви).

Як убачається з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Судом встановлено, що позивачем за звернення з позовною заявою до суду, було сплачено судовий збір у сумі 4356 грн 00 коп.

Враховуючи те, що судом задоволено позовні вимоги частково, сума судового збору, яка підлягає присудженню позивачу становить 2978 грн 00 коп.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 97, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Київської митниці ДФС, яка полягала у нескасуванні рішення про коригування митної вартості товарів № 125000013/2016/000180/2, прийнятого Київською митницею ДФС 3 листопада 2016 р. та у неповерненні наданої фінансової гарантії за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Текссол-С" () від 8 грудня 2016 р. (вих. № 0812/16-10).

Визнати протиправним та скасування рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 3 листопада 2016 р. № 125000013/2016/000180/2.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Текссол-С" за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці ДФС судовий збір у сумі 2978 (дві тисячі дев'ятсот сімдесят вісім) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.