Справа № 607/3718/17
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2017 Справа №607/3718/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Ромазана В.В.,

за участю секретаря Буцик О.П.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 Державної міграційної служби України у Тернопільській області до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України та затримання з поміщенням у пункт тимчасового перебування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 Державної міграційної служби України у Тернопільській області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення за межі України, із затримання на строк до шести місяців та поміщенням у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України державної міграційної служби України, що знаходиться за адресою с. Журавичі, Ківерцівського району Волинської області.

В ході перевірки встановлено, що громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_2 в'їхав на територію України 10.12.2014 року через КПП «Конотоп» за паспортним документом серії N08755332 виданим 31.05.2013 року терміном дії до 30.05.2023 року, з приватною метою. В подальшому території України не покидав.

На підставі відміток про перетин державного кордону в паспортному документі ОСОБА_2, встановлено, що на час виявлення посадовими особами Борщівського районного сектору УДМС у Тернопільській області, а саме, 23.11.2016 року, дана особа перебуває в Україні понад дозволений термін, тобто більше 90 днів протягом 180 днів. ОСОБА_2 на час його виявлення в Україні перебував на її території понад дозволений термін, а саме 626 днів.

Відповідач не звертався із клопотанням до територіальних підрозділів УДМС у Тернопільській області щодо продовження строку тимчасового перебування на території України.

За порушення правил перебування іноземців в Україні громадянина республіки ОСОБА_6 ОСОБА_2 23.11.2016 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510, 00 грн., який сплачено.

24.11.2016 року Борщівським районним сектором УДМС України у Тернопільській області було прийняте рішення № 153 про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_2, яким останнього зобов'язано покинути територію України до 22.12.2016р.

Із врахуванням того, що відповідач з 24.11.2016 року свідомо ухиляється від виконання рішення про примусове повернення з України, жодних дій щодо повернення в країну походження у термін визначений у рішенні про примусове повернення з України не вживав, не має постійного місця проживання, належного фінансового забезпечення та законних джерел доходу, при наданні пояснень жодним чином не роз'яснив причин нелегального перебування в Україні, позивач вважає, що є всіх необхідні передумови для затримання відповідача та поміщенням у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України з метою забезпечення виконання рішення суду про його примусове видворення.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заві, просить його задовольнити.

Відповідач громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що перебував на території України без законних на те підстав, оскільки не мав коштів для повернення до країни громадянської належності, а тому рішення про примусове повернення з України не виконав.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав пояснення відповідача, проти позову не заперечив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав:

Громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, в'їхав на територію України 10.12.2014 року через КПП «Конотоп» за паспортним документом серії N08755332 виданим 31.05.2013 року терміном дії до 30.05.2023 року, з приватною метою. В подальшому території України не покидав.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (надалі ОСОБА_1), а саме ч.15 ст.4 передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в»їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданою візою дозволу на в»їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Стаття 9 Закону передбачає, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року №150 (далі Порядок), зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в»їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в»їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Угодою між Кабінетом Міністрів України і Урядом ОСОБА_5 ОСОБА_6 про взаємні поїздки громадян від 19.05.2000 року, яка набула чинності 27.02.2002 року передбачено безвізовий режим поїздок громадян України та громадян ОСОБА_6 строком до 90 днів з дня перетину державного кордону держави в»їзду.

Протоколом про внесення змін та доповнень до Угоди між Кабінетом Міністрів України і Урядом ОСОБА_5 ОСОБА_6 про взаємні поїздки громадян від 19.05.2000 року, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №522 від 30.06.2010 року, статтю 1 Угоди викладено в такій редакції: «Громадяни держави однієї Сторони можуть на підставі документів, дійсних для виїзду за кордон, в»їзджати, прямувати транзитом, виїзджати та перебувати на території держави іншої сторони без віз строком до 90 діб протягом 180 діб з дня першого перетину державного кордону держави в»їзду».

Відповідно до зазначеної Угоди, одним із документів для виїзду за кордон для громадян ОСОБА_5 ОСОБА_6 є паспорт громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6.

23.11.2016 року встановлено, що громадяни ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_2 перебуває в Україні понад дозволений термін, тобто більше 90 днів протягом 180 днів, на час його виявлення в Україні перебував на її території понад дозволений термін, а саме 626 днів.

Відповідач не звертався із клопотанням до територіальних підрозділів УДМС у Тернопільській області з клопотанням щодо продовження строку тимчасового перебування на території України.

За порушення правил перебування іноземців в Україні громадянина республіки ОСОБА_6 ОСОБА_2 23.11.2016 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510, 00 грн.

24 листопада 2016 року Борщівським районним сектором УДМС України у Тернопільській області було прийняте рішення № 153 про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_2, яким останнього зобов'язано покинути територію України до 22.12.2016р. Зазначене рішення вручено особисто відповідачу, та зобов»язано не пізніше 22 грудня 2016 року самостійно залишити територію України, а також попереджено про наслідки невиконання рішення про примусове повернення з України.

Зазначене рішення про примусове повернення з України відповідачем у добровільному порядку не виконане, відповідач не покинув територію України у запропонований позивачем строк.

Статтею 26 Закону передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення.

Постанова Пленуму Вищого адміністративного суду від 25.06.2009року № 1 „Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця і особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні" роз'яснює, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини:

1)прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення;

2)ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Частиною 2 статті ст. 183 -7 КАС України у разі наявності обгрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений ч.І. ст. 183-7 КАС України, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень: 1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації; 2) зобов'язати іноземця або особу без громадянства внести заставу; 3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про порушення відповідачем громадянином ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_2 законодавства України, яке визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства в України, що виражається в знаходженні на території України із порушенням строку тимчасового перебування на території України. Відповідач не звертався із клопотанням про продовження строку перебування, не виконав в добровільному порядку рішення уповноваженого органу від 24.11.2016 року №153 про залишення території України у встановлений термін.

Тому, суд вважає, що на даний час відсутні правові підстави для перебування відповідача на території України, а відтак наявність всіх необхідні обставини для примусового видворення відповідача за межі України, допустивши при цьому негайне виконання постанови суду.

Крім цього, при розгляді справи сторони не вказали фактів, які б свідчили про неможливість примусового видворення відповідача за межі України за обставин, передбачених Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Враховуючи те, що відповідач під час перебування на території України ніде не працював, у нього відсутні близькі родичі в Україні, не має належного фінансового забезпечення, щоб самостійно залишити територію України, а також приймаючи до уваги те, що станом на сьогоднішній день відсутній законодавчо визначений механізм внесення іноземцем, особою без громадянства або іншою фізичною чи юридичною особою коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок у разі застосування застави у порядку визначеному ст. 183 -7 КАС України, суд приходить до переконання про необхідність затримання відповідача на строк шість місяців з поміщенням у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України (с. Журавичі, Ківерцівського району, Волинської області) з метою забезпечення виконання рішення суду про його примусове видворення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 70, 71, 86, 158-163, 183-5, 186, п. 5 ч. 2 ст. 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_4 Державної міграційної служби України у Тернопільській області - задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії N08755332 від 31.05.2013 року).

Затримати громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк шість місяців, з поміщенням у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України Державної міграційної служби України (с. Журавичі, Ківерцівського району, Волинської області).

Постанову допустити до негайного виконання.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги у п'ятиденний строк з дня її проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_7