Справа № 521/19607/15-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 р. Справа № 521/19607/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Сегеда О.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Шеметенко Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси на Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано рішення Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси від 09 червня 2015 року №149740 про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 про призначення пенсії за вислугою років незаконним. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси зарахувати ОСОБА_4 до вислуги років час роботи на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури Одеської області з 09 листопада 1995 року по 29 травня 2015 року, тобто 19 років 6 місяців 20 днів, половину строку навчання в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова з 13 серпня 1991 року по 05 липня 1996 рік включно, тобто 2 роки, 5 місяців, 12 днів. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси прийняти рішення про призначення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) пенсії за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з дня звернення, тобто з 29 травня 2015 року.

Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 22 лютого 2016 року по справі № 521/19607/15-а та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що з 13 серпня 1991р. по 30 червня 1996р. ОСОБА_4 навчався на юридичному факультеті Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова за спеціальністю «Правознавство» та у Юридичному інституті Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова.

Як вибачається з архівної довідки Одеського національного університету № 24-01-511 від 21.03.2017 року, відповідно до Наказу № 1293-18 від 13.08.1991 року позивач був зарахований до складу студентів 1 курсу юридичного факультету в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова за спеціальністю «Правознавство».

Наказом № 19-02 від 30.06.1993 року на базі юридичного факультету створено Юридичний інститут при Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова, в якому позивач проходив денну форму навчання.

В 1996 року позивач закінчив повний курс юридичного інституту Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова за спеціальністю «правознавство», денної форми навчання (стаціонарна форма) та рішенням Державної екзаменаційної комісії від 26 червня 1996р. ОСОБА_4 присвоєно кваліфікацію «юрист», що підтверджується дипломом ЛГ ВЕ №000404, виданим 28 червня 1996р. (а.с.9).

Згідно ст. 46 Закону України «Про прокуратуру», в редакції від 05.11.1991р., зі змінами (далі Закон України «Про прокуратуру»), прокурорами та слідчими можуть призначатися громадяни України, які мають вищу юридичну освіту, необхідні ділові та моральні якості.

Наказом від 31 жовтня 1995р. Позивач був прийнятий на роботу в органи прокуратури Одеської області на посаду слідчого стажеру прокуратури Малиновського району м. Одеси та з того часу працював на різних посадах в органах прокуратури, що підтверджується копією трудової книжки позивача НОМЕР_2 (а.с. 11-12).

29 травня 2015 року позивач звернувся до УПФ України в Малиновському районі м. Одеси із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до чинного на той час Закону України «Про прокуратуру».

09 червня 2015 року Рішенням УПФ України в Малиновському районі м. Одеси №149740 у переході з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» було відмовлено на тій підставі, що станом на 29 травня 2015р. його вислуга років, яка розрахована за вимогами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» складає 19 років 6 місяців, тобто менше 22 років, оскільки до вислуги років не зараховано половину строку навчання на юридичному факультеті в ОНУ ім.І.І. Мечникова, так як зазначений університет не відноситься до вищих юридичних навчальних закладів (а.с.15).

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2016 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси зарахувати ОСОБА_4 до вислуги років час роботи на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури Одеської області з 09 листопада 1995 року по 29 травня 2015 року, тобто 19 років 6 місяців 20 днів, половину строку навчання в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова з 13 серпня 1991 року по 05 липня 1996 рік включно, тобто 2 роки, 5 місяців, 12 днів та зобов'язано прийняти рішення про призначення останьому пенсії за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з дня звернення, тобто з 29 травня 2015 року. Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції чинній на час звернення позивача до УПФ України із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно Закону України «Про прокуратуру», передбачено право на пенсію за вислугу років за наявності на день звернення з 1 жовтня 2014р. по 30 вересня 2015р. - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років.

Згідно ч.5 означеної статті до вислуги років, що дає право на пенсію згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у ст. 56 цього Закону, в тому числі половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

Пунктом 1 ч.1 ст.28 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що в Україні діють вищі навчальні заклади таких типів: університет - багатогалузевий (класичний, технічний) або галузевий (профільний, технологічний, педагогічний, фізичного виховання і спорту, гуманітарний, богословський/теологічний, медичний, економічний, юридичний, фармацевтичний, аграрний, мистецький, культурологічний тощо) вищий навчальний заклад, що провадить інноваційну освітню діяльність за різними ступенями вищої освіти (у тому числі доктора філософії), проводить фундаментальні та/або прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність.

Згідно ч. 3, 4 ст. 33 Закону України «Про вищу освіту» основними структурними підрозділами вищого навчального закладу є факультети, кафедри, бібліотека.

Факультет - це структурний підрозділ вищого навчального закладу, що об'єднує не менш як три кафедри та/або лабораторії, які в державних і комунальних вищих навчальних закладах у сукупності забезпечують підготовку не менше 200 здобувачів вищої освіти денної форми навчання (крім факультетів вищих військових навчальних закладів (вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання), вищих навчальних закладів фізичного виховання і спорту, вищих навчальних закладів культури та мистецтва).

У випадку позивача він здобув вищу юридичну освіту в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова на юридичному факультеті.

Слід також зазначити, що Вищий адміністративний суд України в листі від 25.12.2006 р. «Узагальнення судової практики розгляду справ, пов`язаних з перерахунком пенсій деяким категоріям державних службовців та науковим (науково-педагогічним) працівникам» та в Рекомендаціях від 23.08.2007 р. № 07.2-10/1 «Про деякі питання практики розгляду справ, пов'язаних з перерахунком пенсій деяким категоріям осіб публічної служби та науковим (науково-педагогічним) працівникам» висловив правову позицію, згідно з якою половина строку навчання у вищому навчальному закладі (стаціонарна форма), після навчання в якому особа отримала вищу юридичну освіту за спеціальністю «правознавство», підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Отже, з урахуванням викладеного та того, що після закінчення вищого учбового закладу ОСОБА_4 здобув вищу юридичну освіту за спеціальністю «правознавство», правильним є висновок суду першої інстанції про необхідність зарахування половини строку навчання до вислуги років, що дає право на пенсійне забезпечення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси, - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2016 року по справі № 521/19607/15-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя Л.П. Шеметенко