Справа № 592/2587/17
Суддя: Косолап М. М.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/2587/17
Провадження №2-а/592/218/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді - Косолап М.М.,

за участю секретаря - Павлович Ю.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Москаленка Д.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми лейтенанта поліції Берестовської Вікторії Вікторівни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати дії інспектора роти № 4 БУПП в м. Суми, лейтенанта поліції Берестовської В.В. щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 421326 від 02.03.2017 р. про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП незаконними; скасувати постанову інспектора роти № 4 БУПП в м. Суми, лейтенанта поліції Берестовської В.В. серія БР № 421326 від 02.03.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ст. 122 ч.2 КУпАП; закрити відносно на нього провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.03.2017 р. відповідачем відносно нього винесено оскаржувану постанову, відповідно до якої 02.03.2017 р. об 11 год. 00 хв. на вул. К. Зеленко, в м. Суми, при повороті праворуч з вул. СКД, він нібито не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 б) ПДР України. З зазначеною постановою не згоден та вважає її незаконною. Вказує, що відповідач грубо порушив процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, не оголошено, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз'яснено права і обов'язки, не оголошено протокол про адміністративне правопорушення, не заслухано осіб, які беруть участь у розгляді справи, не досліджено докази і не надано можливості заявити жодних клопотань. Крім того, з протоколом його ознайомлено не було, тому у нього є всі підстави вважати, що постанова була складена перед протоколом, що суперечить законодавству. Під час руху було подано відповідний сигнал, проте, з невідомих причин, даний сигнал дійсно не спрацював, як виявилося згодом, причиною цьому став вихід зі строю перемикача поворотів. Такі ж пояснення були надані і інспектору, але він не прийняв їх до уваги. Того ж дня, до спеціалізованої Станції технічного обслуговування автомобілів звернувся його батько, ОСОБА_5 Перевіркою роботи освітлення, світлової сигналізації й контрольних приладів, встановлено, що авто потребує заміни перемикача поворотів, неполадка якого і стала причиною не спрацювання світлової сигналізації. Тому, вважає, що в його діях відсутні ознаки адміністративного проступку.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Москаленко Д.О. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити ОСОБА_3 в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію тим, що доказом встановлення вини позивача в порушенні ПДР України являється винесена у встановленому законом порядку постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а також відео з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку про те, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 02.03.2017 р. відносно ОСОБА_3 інспектором роти № 4 БУПП в м. Суми, лейтенантом поліції Берестовською В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 421326. Відповідно до постанови до ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що останній 02.03.2017 р. об 11 год. 00 хв. в м. Суми вул. К. Зеленко, 3 при повороті праворуч з вул. СКД на вул. К. Зеленко не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 б) ПДР України (а.с. 5).

Факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП заперечується позивачем.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до підпункту «б» пункту 9.2 розділу 9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Пунктом 9.4 Правил дорожнього руху передбачено, що подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Згідно ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З наданого представником відповідача в якості доказів на підтвердження доведення факту вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та обґрунтованості винесення постанови - запису з нагрудної камери інспектора патрульної поліції вбачається, що позивач, керуючи автомобілем Skoda fabia, номерний знак НОМЕР_1 при повороті праворуч з вул. СКД на вул. К. Зеленко не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку.

При цьому, після зупинки та повідомлення про причини зупинки відповідачем позивач повідомив інспектору поліції, що забув подати сигнал. Зазначав, що вчинене ним правопорушення є малозначним та просив вибачення, посилаючись на випадковість.

Жодних пояснень з приводу виходу з ладу перемикача повороту, про що вказує у позові та зазначав у судовому засіданні його представник, ОСОБА_3 не повідомляв.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивач, керуючи транспортним засобом порушив п.п. «б» п. 9.2 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Судом встановлено та підтверджено належними доказами, що справа про адміністративне правопорушення розглянута повноваженою особою, у присутності позивача, з'ясовано обставини справи, роз'яснено права та вислухані пояснення позивача, постанова про притягнення його адміністративної відповідальності вручена позивачу та підписана ним без зауважень.

Наданий позивачем наряд-замовлення від 02.03.2017 р. СТО на перевірку роботи освітлення, світлової сигналізації й контрольних приладів на ім'я ОСОБА_5 суд не може взяти до уваги, оскільки він не є доказом здійснення заміни перемикача повороту і про будь-які технічні проблеми безпосередньо позивач інспектору поліції не повідомляв. Зупиняючись на вимогу інспектора поліції позивачем подавались сигнали світловою сигналізацією.

Проаналізувавши встановлені судовим розглядом обставини суд приходить до висновку, що відповідач діяв правомірно, на підставі та у межах повноважень при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення. Адміністративне стягнення на позивача накладено в межах санкції статті.

Крім того, щодо доводів позивача про не складання відповідачем протоколу та розгляду справи на місці зупинки суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, частини перша, друга і третя статті 122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно приписів ч. 3 ст. 254 і ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

З урахуванням наведених норм права, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1, 2 і 3 ст. 122 КУпАП не складається.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП по справам, які віднесено до компетенції Національної поліції постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення Правил дорожнього руху (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

А відтак доводи позивача в цій частині не заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 був обґрунтовано та на законних підставах притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та встановлена відсутність правових підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Відтак позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 122, 251, 280, 288 і 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 10 - 11, 70 - 71, 159 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_3 про скасування постанови інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми лейтенанта поліції Берестовської Вікторії Вікторівни про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 425 грн. - залишити без задоволення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її проголошення, з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.М. Косолап