Справа № 607/14569/16-а
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2017 Справа №607/14569/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді - Позняка В.М.

за участю: секретаря с/з - ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області, Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області про скасування рішень про відмову зарахувати пільговий стаж та відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, зобовязати призначити пенсію на пільгових умовах,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області, Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області про скасування рішень про відмову зарахувати пільговий стаж та відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, зобовязати призначити пенсію на пільгових умовах. ОСОБА_6 обґрунтовано тим, що після того, як він набув на пенсію на пільгових умовах, звернувся до Тернопільського обєднаного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначенні пенсії. Однак, рішенням комісії Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області йому безпідставно не зараховано весь період роботи на Тернопільському фарфоровому заводі на посаді випалювальника, яка відноситься до списку №2 виробництв, професій та посад, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та у звязку із чим Тернопільським обєднаним управлінням пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовлено в призначенні пенсії.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснив, що за період із 25.01.1993 року по 25.08.2000 року він працював на Тернопільському фарфоровому заводі випалювальником. Він працював на повну зайнятість, завод в той час не простоював, на протязі всієї його роботи умови праці не змінювалися. Його робота була повязана із шкідливим умовами, у звязку із чим він мав додаткові пільги, зокрема, надавалося безкоштовно молоко. Вважає, що органами пенсійного фонду порушено його право на пенсійне забезпечення.

Представник позивача позов підтримав з підстав, викладених в ньому.

Представники відповідачів проти задоволення позову заперечили, суду пояснили, що у звязку із тим, що на момент звернення позивача за пенсією Тернопільський фарфоровий завод був ліквідований, через що довідка про характер та умови праці не видавалася, а тому підтвердження стажу позивача проводилося комісією головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області. Враховуючи досліджені комісією документи, а також відомості про проведення атестації робочих місць на підприємстві, підтверджено лише пільговий стаж роботи за списком №2 - 04 роки 05 місяців та 07 днів, отже на момент звернення позивач не набув права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в судовому засіданні надані докази, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку.

20 вересня 2016 року позивачу виповнилося 58 років та 12 жовтня 2012 року він звернувся до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Судом встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці позивача, а також архівної довідки архівного відділу Тернопільської міської ради від 29.11.2016 року №1342, наявні відомості про роботу ОСОБА_2 із 25.01.1994 року по 25 серпня 2000 року на Тернопільському фарфоровому заводі на посаді випалювальника фарфорових та фаянсових виробів.

Також, відповідно до архівної довідки архівного відділу Тернопільської міської ради від 29.11.2016 року №1343 наявні відомості про нарахування ОСОБА_2 заробітної плати за роботу на посаді випалювальника ТзОВ «Тернопільфарфор» (Тернопільський фарфоровий завод) за період із січня 1994 року по грудень 2000 року, із якої видно, що заробітна плата нараховувалася кожного місяця роботи без перерви.

Наказом по Тернопільському фарфоровому заводі від 31.03.1994 року №52А підтверджено право на пільгову пенсію за списком №2, зокрема по професії випалювальник (2190203а-16239).

Крім того, відповідно до висновку щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці ТОВ «Тернопільфарфор» від 22.12.2000 року №226/05 державної експертизи умов праці управління праці та зайнятості населення, підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно списку №2, зокрема посади випалювача фарфорових та фаянсових виробів цеху випалу, встановлено, що підприємство провело атестацію у відповідності до вимог Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, Методичних рекомендацій, затверджених постановою Мінпраці та Мінохоронздоров'я України від 01.09.1992 року № 41 та Інструкції по заповненню карти умов праці.

Рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області від 13 жовтня 2016 року №9 комісія підтверджено ОСОБА_2 період роботи, який підтверджено первинними документами та результатами робочих місць за період з січня 1994 року по березень 1999 року 04 роки 05 місяців та 07 днів. При цьому своє рішення комісія мотивувала тим, що висновком державної експертизи умов праці щодо якості проведеної атестації робочих місць від 10.03.2004 року та наказом по підприємству від 31.03.1994 року №52-а згідно якого атестація проводиться вперше, підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 працівникам по посаді «випалювальник», які дійсні протягом пяти років. Наступні атестації робочих місць на підприємстві проводилися після звільнення заявника у вересні та грудні 2000 року, а тому не можуть брати ся до уваги.

Рішенням комісії Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 26.10.2016 року №50 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки його пільговий стаж становить 4 роки 5 місяців та 7 днів, що недостатньо для призначення пенсії.

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць, постанова № 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року, 16 вересня 2015 року,12 квітня 2016 року (справи №№ 21-183а13, 21-519а14, 51-585а14, 21-1203а15, 21-6501а15), які відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України мають бути враховані іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вказує позивач, не спростували відповідачі, та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 повний робочий час із 25.01.1993 року по 25.08.2000 року працював на Тернопільському фарфоровому заводі випалювальником, умови праці не змінювалися, дана посада відноситься до списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад, і показників зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (№162 розділу ХVІІІ Скляне виробництво, виробництво керамічних, фарфорових та фаянсових виробів»).

Також, суд вважає встановленим, що посада, на якій працював позивач, за результатами атестації умов праці, підтвердила право на наявність пільг, осіб, які працювали на вказаній посаді.

Суд не приймає до уваги не зарахування стажу позивача за період із березня 1999 року по 23.08.2000 року, оскільки його умови праці на підприємстві після березня 1999 року не змінювалися, що також підтверджується тим, що посада, яку він займав, була також атестована за результатами атестації в вересні та грудні 2000 року.

Інших доказів про причини не зарахування стажу позивача, відповідачі, які є субєктами владних повноважень, суду не надали.

Законом України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Отже, оскільки позивач у жовтні 2016 року мав 58 років, його пільговий стаж роботи у шкідливих умовах склав 6 років 7 місяців 29 днів, а загальний стаж роботи складає більше 25 років, є підстави для призначення йому пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 2 роки.

Враховуючи викладене, відмова відповідача призначити позивачу пенсію є протиправною.

А тому, суд приходить до переконання, що необхідно задовольнити позовні вимоги, скасувати рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області від 13 жовтня 2016 року №9 в частині відмови зарахувати стаж роботи ОСОБА_2 на посаді випалювача фарфорових і фаянсових виробів на Тернопільському фарфоровому заводі за період із 25.01.1994 року по 23.08.2000 року, скасувати рішення комісії Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, яке оформлене протоколом від 26 жовтня 2016 року №20 про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобовязати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати в пільговий стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 період роботи ОСОБА_2 випалювача фарфорових і фаянсових виробів на Тернопільському фарфоровому заводі за період із 25.01.1994 року по 23.08.2000 року та зобовязати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту «б» статті 13 закону України «Про пенсійне забезпечення» з 20 вересня 2016 року.

Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем понесено витрати на сплату судового збору в розмірі 551,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2200 гривень. (договір про надання правової допомоги від 19.11.2016 року та квитанція про оплату від 19.11.2016 року).

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

В силу вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (в редакції на день здійснення оплати 19.11.2016 року) розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративних справах, в яких така компенсація виплачується суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» мінімальна заробітна плата в місячному розмірі становить станом на 1 січня - 1378 гривень.

Виходячи з характеру позовних вимог, обсягу зібраних доказів, враховуючи складність справи, суд вважає обґрунтованими витрати на правову допомогу поза межами судового засідання в обсязі 1 години роботи адвоката, та 0,5 години роботи в судовому засіданні (згідно журналу судового засідання), що становить 2067 грн.

Отже вказану суму витрат на правову допомогу та витрати на оплату судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів в рівних долях.

На підставі викладеного, відповідно до Конституції України, керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 10, 11, 14, 71, 94, 99, 159 - 163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 задовольнити.

Скасувати рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області від 13 жовтня 2016 року №9 в частині відмови зарахувати стаж роботи ОСОБА_2 на посаді випалювача фарфорових і фаянсових виробів на Тернопільському фарфоровому заводі за період із 25.01.1994 року по 23.08.2000 року.

Скасувати рішення комісії Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, яке оформлене протоколом від 26 жовтня 2016 року №20 про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобовязати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати в пільговий стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 період роботи ОСОБА_2 випалювача фарфорових і фаянсових виробів на Тернопільському фарфоровому заводі за період із 25.01.1994 року по 23.08.2000 року.

Зобовязати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту «б» статті 13 закону України «Про пенсійне забезпечення» з 20 вересня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_2 225, 60 грн. сплаченого судового збору та 1033,50 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області 225, 60 грн. сплаченого судового збору та 1033,50 грн. витрат на правову допомогу

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяОСОБА_6