Справа № 638/2020/17
Суддя: Штих Т. В.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 638/2020/17
провадження 2-а/638/280/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого - судді Штих Т.В.,

за участі секретаря Ситніка Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобовязання вчинити певні дії,-

встановив:

У лютому 2017 року представник позивача ОСОБА_2.О. звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУПФУ) про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов'язання вчинення певних дій, здійснення перерахунку та виплати пенсії в якому просив суд:

визнати дії (бездіяльність) ГУПФУ які полягають у поверненні без виконання довідки ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці від 08.12.2016 № 36/13/408 та не перерахунку і виплаті ОСОБА_1 пенсії з 28.12.2015 р. розмір якої обчислений з грошового забезпечення без урахування доплати за службу в нічний час, доплати за службу понад нормовий час та святкові дні, грошової допомоги для оздоровлення, премії та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці від 08.12.2016 № 36/13/408 протиправними;

зобовязати ГУПФУ перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 28.12.2015 р. в розмірі який обчислений із грошового забезпечення з урахуванням доплати за службу в нічний час, доплати за службу понад нормовий час та святкові дні, грошової допомоги для оздоровлення, премії та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці від 08.12.2016 № 36/13/408, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 28.12.2015 р.; подати протягом пятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач проходив службу в Управління МВС України на Південній залізниці. 05.07.2010 р. позивач був звільнений за вислугою років з посади заступника начальника сектору карного розшуку лінійного відділу на ст. Основа Управління МВС України на Південній залізниці. Управлінням МВС України на Південній залізниці було складено подання про призначення пенсії за вислугу років від 09.07.2010 р. та із додатками направлено до ГУПФУ. Разом з іншими документами до ГУ ПФУ були направлені грошовий атестат № 54 від 01.07.2010 року та довідка до грошового атестату про додаткові види грошового забезпечення, які отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення від 01.07.2010 р. На підставі зазначеного подання ГУПФУ призначило позивачу пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-12), як особі яка звільнена зі служби. Позивач перебуває на пенсійному обліку в ГУПФУ (пенсійна справа № НОМЕР_1) та отримує пенсію розмір якої обчислений без урахування грошової винагороди, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні які фактично отримані позивачем під час служби. Згодом позивач звернувся до ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці із заявою про надання нової довідки про додаткові види грошового забезпечення із зазначенням відомостей про складові додаткових видів грошового забезпечення які позивач отримував під час проходження служби. Ліквідаційна комісія Управління МВС України на Південній залізниці надала позивачу нову довідку про додаткові види грошового забезпечення від 08.12.2016 № 36/13/408 в якій зазначені відомості про доплати за службу в нічний час, доплати за службу понад нормовий час та святкові дні, грошової допомоги для оздоровлення, премії та одноразової грошової допомоги при звільненні. Позивач звернувся до ГУПФУ із заявою від 27.12.2016 р. про перерахунок та виплату пенсії з грошового забезпечення з урахуванням доплати за службу в нічний час, доплати за службу понад нормовий час та святкові дні, грошової допомоги для оздоровлення, премії та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці від 08.12.2016 № 36/13/408. До зазначеної заяви додано оригінал довідки ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці від 08.12.2016 № 36/13/408. 10.01.2017 р. позивач отримав лист ГУПФУ від 10.01.2017 р. № 2471/Р-14 року яким відмовлено позивачу в обчисленні пенсії з урахуванням складових грошового забезпечення розмір яких зазначений у довідці ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці від 08.12.2016 № 36/13/408. Зазначеним листом ГУПФУ повернуло позивачу довідку від 08.12.2016 № 36/13/408.

Позивач посилаючись на висновки Верховного Суду України які висловлені в постанові від 10.03.2015р. (справа № 21-70а15) вважає, що доплати за службу в нічний час, доплати за службу понад нормовий час та святкові дні, грошової допомоги для оздоровлення, премії та одноразової грошової допомоги при звільненні з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Позивач вважає, що ГУ ПФУ не мав законних підстав не здійснити перерахунок розміру пенсії у зв'язку із поданням пенсіонером нової довідки про додаткові види грошового забезпечення та повернути зазначену довідку без виконання.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Зазначала, що позовні вимоги позивача є безпідставними, посилаючись на ст. 99, 100 КАС України просила відмовити в задоволені позову. Свої доводи виклала у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач проходив службу в Міністерстві внутрішніх справ на посаді посади заступника начальника сектору карного розшуку лінійного відділу на ст. Основа Управління МВС України на Південній залізниці та 30.06.2010 р. був звільнений за вислугою років.

ГУПФУ призначило позивачу пенсію за вислугою років відповідно до Закону № 2262-XII в розмірі як особі яка звільнена зі служби з 01.07.2010 р. Позивач перебуває на пенсійному обліку у ГУПФУ.

ГУПФУ виплачує позивачу пенсію в розмірі якій обчислений з грошового забезпечення без урахування доплати за службу в нічний час, доплати за службу понад нормовий час та святкові дні, грошової допомоги для оздоровлення, премії та одноразової грошової допомоги при звільненні.

З довідки Управління МВС України на Південній залізниці про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 01.07.2010 р. вбачається, що в останній не зазначено всіх видів грошового забезпечення ОСОБА_1 з яких має бути обчислений розмір пенсії позивача. Зокрема при призначенні пенсії не було враховано доплату за службу в нічний час, доплату за службу понад нормовий час та святкові дні, грошову допомогу для оздоровлення, премії та одноразову грошову допомогу при звільненні які позивач фактично отримав протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення та з яких було утримано єдиний соціальний внесок.

Ліквідаційна комісія Управління МВС України на Південній залізниці надало позивачу нову довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення від 08.12.2016 № 36/13/408 яку позивач із заявою від 08.12.2016 р. про перерахунок та виплату пенсії звернув до виконання до ГУПФУ. Згідно зазначеної довідки на всі виплати нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Але ГУПФУ не здійснило перерахунок розміру пенсії на підставі нових поданих пенсіонером документів та листом від 10.01.2017 р. № 2471/Р-14 відмовило позивачу в перерахунку пенсії та повернуло позивачу довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 від 08.12.2016 № 36/13/408.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»(у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 7 листопада 2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС 31.12.2007 № 499 (зареєстровано в Мінюсті 12.03.2008 р. за № 205/14896; далі Інструкція) яка була чинною на момент спірних правовідносин. Так, розмір грошової допомоги для оздоровлення надається у розмірі, що не перевищує грошового забезпечення, яке особа отримувала на день виплати (п.п. 3 п. 5 Постанови № 1294, п.п. 2.16.3. розділу II. Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

При виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 10.03.2015 року, прийнятої за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених п. п. 1 і 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту постанови Верховного суду України від 10.03.2015 року у справі № 21-70а15, грошова допомога на оздоровлення та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Отже, суд вважає, що в даному випадку позивач має право на призначення та отримання пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, який має бути обчислений з грошового забезпечення до якого включені доплата за службу в нічний час, доплата за службу у святкові дні, грошова допомога для оздоровлення та одноразова грошова допомога при звільненні з яких утримано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Щодо твердження відповідача про те, що надання довідок для перерахунку та призначення пенсії пенсіонером особисто до головних управлінь Пенсійного фонду України законодавством не передбачено, суд ставиться критично та зазначає, що відповідно до положень ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Щодо строку захисту права позивача на перерахунок та виплату пенсії, в розмірі який обчислений з грошового забезпечення до якого включені доплата за службу в нічний час, доплата за службу понад нормовий час та святкові дні, грошова допомога для оздоровлення, премії та одноразова грошова допомога при звільненні суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів.

Оскільки позивач з моменту призначення пенсії мав право на обчислення її розміру з усіх складових грошового забезпечення зазначених в довідці від 08.12.2016 № 36/13/408, а призначення пенсії в меншому розмірі відбулось не з вини позивача, суд із врахуванням наведених вище положень ст. 63 Закону № 2262-12 приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобовязання відповідача перерахувати та виплачувати йому пенсію з 28.12.2015 р. в розмірі, який обчислено з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, зазначених в довідці ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці від 08.12.2016 № 36/13/408.

Щодо твердження відповідача про те, що довідка ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці від 08.12.2016 № 36/13/408 повернута позивачу, а тому ГУПФУ не може здійснити перерахунок пенсії позивачу суд ставиться критично та зазначає, що рішення, дії суб'єкта владних повноважень, а саме ГУПФУ не можуть бути упередженими, тобто здійснюватися дискримінаційно через власний, у тому числі фінансовий, корпоративний інтерес. Суб'єкт владних повноважень головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зобов'язаний діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зауважує, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень, не надано до суду належних та допустимих доказів наявності підстав для повернення без виконання довідці ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці від 08.12.2016 № 36/13/408.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що питання про надання звіту про виконання постанови вирішує суд, який прийняв судове рішення по суті спору не на користь суб'єкта владних повноважень.

Цій нормі кореспондують положення абзацу 6 п. 4 ч. 1 ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким постанова складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може під час прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Згідно ч. 2 п. 10 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" резолютивна частина судового рішення, за загальним правилом, повинна містити: висновок суду про задоволення позову (клопотання, подання), апеляційної чи касаційної скарги повністю або частково чи відмову в його (її) задоволенні повністю або частково, чи залишення його (її) без задоволення; висновок суду по суті вимог; розподіл судових витрат; інших правових наслідків ухваленого рішення; строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили та його оскарження; встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

У зв'язку з тим, що для усунення порушення прав позивача ГУПФУ повинно вчинити певні дії, то вимоги позивача щодо встановлення судом строку для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання судового рішення є законними, строк подачі звіту протягом п'ятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили є розумним строком.

Згідно зі ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За розгляд адміністративного позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 640 грн, що підтверджується квитанцією від 07.02.2017 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2-15,17-18,33-35,41-42,47-51,56-59,69-71,79,86,87,94,99,104-107,110-112,121,122-143,151-154,158,162,163,167,185-186,254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов'язання вчинення певні дії - задовольнити.

Визнати дії (бездіяльність) головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області які полягають у поверненні без виконання довідки ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці від 08.12.2016 № 36/13/408 та не перерахунку і виплаті ОСОБА_1 пенсії з 28.12.2015 р. розмір якої обчислений з грошового забезпечення без урахування доплати за службу в нічний час, доплати за службу понад нормовий час та святкові дні, грошової допомоги для оздоровлення, премії та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці від 08.12.2016 № 36/13/408 протиправними.

Зобовязати головне управління пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 28.12.2015 р. в розмірі який обчислений із грошового забезпечення з урахуванням доплати за службу в нічний час, доплати за службу понад нормовий час та святкові дні, грошової допомоги для оздоровлення, премії та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідці ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці від 08.12.2016 № 36/13/408, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 28.12.2015 р.; подати протягом пятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Держпром, 3 під'їзд, 2 поверх, м. Харків, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги стороною, або іншою особою, яка брала участь у справі, у десятиденний строк з моменту отримання копії повного тексту постанови.

Суддя Т.В. Штих