Справа № 375/103/17
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 375/103/17
Суддя доповідач Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

31 березня 2017 року

м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Бєлова Л.В., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1, (подана представником позивача) - ОСОБА_2 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 01 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Рокитнянського районного державної адміністрації Київської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 01 лютого 2017 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем (через представника) подано апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 01 лютого 2017 року, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.. 186 КАС України, з огляду на таке.

20 лютого 2017 року позивач особисто отримав копію постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 01 лютого 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 01 лютого 2017 року зареєстрована судом першої інстанції 20 березня 2017 року за вх.. №2153/17.

Згідно з ч. 2 ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Так, позивачем пропущено строк апеляційного оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 01 лютого 2017 року.

До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 01 лютого 2017 року. Клопотання мотивоване тим, що представник позивача - ОСОБА_2, перебувала на амбулаторному лікуванні у період з 06 березня 2017 року по 16 березня 2017 року. На підтвердження зазначеного представником позивача надано копію довідки, видану Комунальним медичним закладом Рокитнянської районної ради Київської області «Рокинтянський районний Центр первинної медико-санітарної допомоги».

Перевіривши доводи клопотання позивача, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 211 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений КАС України строк. Положеннями КАС України передбачено можливість поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження лише у разі пропуску такого строку з поважних причин.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом певного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 КАС України сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника.

У матеріалах справи відсутні докази того, що участь представника позивача у даній справі є обов'язковою, відповідно до положень ст.. 56 КАС України.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази, які вказують на неможливість подання апеляційної скарги позивачем особисто. Також не обґрунтовано неможливість подання апеляційної скарги представником позивача з моменту отримання копії оскаржуваної постанови позивачем особисто (20 лютого 2017 року) до моменту госпіталізації (06 березня 2017 року).

Таким чином, суд дійшов висновку, що перебування на амбулаторному лікуванні представника позивача з 06 березня 2017 року по 16 березня 2017 року не може вважатися поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та не виправдовує втручання у принцип остаточності рішення суду.

Відповідно до ч.4 ст.189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

У зв'язку з викладеним, вважаю необхідним апеляційну скаргу позивача залишити без руху та запропонувати усунути вказаний недолік шляхом подання до суду доказів, що належним чином підтверджують поважність пропуску строку апеляційного оскарження або обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку.

Керуючись ст.. 187, 189 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, (поданою представником позивача) - ОСОБА_2 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 01 лютого 2017 року - залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1, (поданою представником позивача )- ОСОБА_2 строк 30 (тридцять) днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги.

У разі невиконання вимог ухвали у зазначений вище строк у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено відповідно до ст. 189 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Суддя Л.В.Бєлова