Справа № 814/306/17
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

04 квітня 2017 року Справа № 814/306/17

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомВідділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв, вул. Чигрина, 3, м. Миколаїв, 54020

доПриватного підприємства "Шалгіс", вул. Космонавтів, 56-б, кв. 14, м. Миколаїв, 54018

простягнення заборгованості в сумі 677,95 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Позивач, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Миколаєві, звернувся до суду з позовом до відповідача, Приватного підприємства "Шалгіс", м. Миколаїв про стягнення заборгованості в сумі 677,95 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач своєчасно не сплачував страхові внески, тому утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути.

Позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечення суду не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся повісткою (направлена за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), яка повернулася до відправника без вручення адресату з відміткою оператора поштового зв'язку "фірма вибула". За приписами частини 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України судовий виклик вручений належним чином.

З врахуванням положень частини 4 та 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Суд дослідив матеріали і обставини справи та встановив наступне.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV)( в редакції чинній на момент звернення до суду) до завершення заходів, пов'язаних з утворенням Фонду соціального страхування України та його робочих органів, виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом, забезпечують у межах компетенції відповідні виконавчі дирекції та їх робочі органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Відповідач подав розрахункову відомість про нарахування та перерахування внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в України за 2010 рік, в якому зазначив, що сума страхових внесків строк сплати яких не настав складає рядок 32 - 87,85 грн., та заборгованість зі сплати страхових внесків, пов'язхана з несвоєчасною виплатою заробітної плати складає рядок 33 - 591,12 грн.

26.11.2013 року відповідач сплатив на рахунок позивача 1,02 грн., призначення платежу - страховий внесок.

Згідно з ч.1,2 ст.17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV( в редакції чинній на момент звернення до суду) спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.

Відповідно до п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464 суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом. За змістом статті 45 Закону № 1105-XIV, (в редакції, яка була чинна на момент подання відповідачем звіту до Фонду) було передбачено, що роботодавець як страхувальник зобов'язаний, зокрема, подавати звітність робочому органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків у строки, в порядку та за формою, що встановлені цим Фондом.

Відповідно до Постанови правління фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 31 від 17.12.2010 року « Про порядок стягнення та обліку заборгованості зі сплати внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України» у п.2.1 встановлено, що стягнення заборгованості зі сплати внесків здійснюються відповідно до Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду від 12 липня 2007 року N 36 (далі - Інструкція № 36), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 серпня 2007 року за N 867/14134. , якою було передбачено ( п.4.12.), що страхувальники, сплачують страхові внески у день одержання коштів на оплату праці в установах банку. Підприємства, які здійснюють виплату заробітної плати на поточні рахунки фізичних осіб в установах банків, сплачують страхові внески до Фонду в день перерахування коштів на особові рахунки. Не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються у порядку, передбаченому законодавством, з нарахуванням пені (пункт 5.1 Інструкції № 36). Робочі органи виконавчої дирекції Фонду здійснюють контроль за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою перерахування та надходження страхових внесків, інших платежів до Фонду, а також за цільовим і правильним витрачанням його коштів (пункт 8.1 Інструкції № 36).

Таким чином, стягненню підлягають страхові внески - недоїмка, яка виникає в момент оплати коштів на оплату праці підприємством.

Право позивача на стягнення страхових внесків, строк сплати яких не настав, та заборгованості зі сплати страхових внесків, пов'язана з несвоєчасною виплатою заробітної плати, ні чинним законодавством, ні законодавством, чинним на момент подання відповідачем звіту до Фонду, не було передбачено, оскільки ці страхові внески, строк сплати яких не настав, та заборгованість зі сплати страхових внесків, пов'язана з несвоєчасною виплатою заробітної плати, не є недоїмкою та у підприємства існує заборгованість зі сплати заробітної плати перед його працівниками.

У зв'язку з тим, що у відповідача відсутня заборгованість зі сплати страхових внесків, а страхові внески, строк сплати яких не настав, та заборгованість зі сплати страхових внесків, пов'язана з несвоєчасною виплатою заробітної плати не є недоїмкою, пенею, штрафною санкцією, то правових підстав для стягнення цієї заборгованості немає.

За приписами пункту 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивач не надав суду доказів того, що на день розгляду справи відповідачем сплачено заробітну плату (отримано кошти для виплати заробітної плати), у зв'язку з чим у підприємства виник би обов'язок сплатити страхові внески.

Оскільки не встановлено, що настав строк сплати страхових внесків, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 11, 71, 128, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко