Справа № 493/1333/16-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 493/1333/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Мясківська І.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Дейнеги С.Є.,

позивача/апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Балтського районного суду Одеської області від 16 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції другої роти першого батальйону лейтенанта поліції Брусенка Сергія Юрійовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

07 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції другої роти першого батальйону лейтенанта поліції Брусенка С.Ю. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 23.08.2016 року відносно нього за порушення правил дорожнього руху інспектором патрульної поліції другої роти першого батальйону лейтенантом поліції Брусенком С.Ю. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №112213 за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. З даною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки за її змістом 23.08.2016 року о 15:00 годині, в м. Одесі по вул. Краснова, 14, інспектор поліції Брусенко С.Ю. зупинив водія ОСОБА_1, який здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 5.41.1 (зупинка маршрутних транспортних засобів), чим порушив п.п 15,9 е правил дорожнього руху. Зазначена постанова винесена без складення протоколу про адміністративне правопорушення, коли порушником оскаржується стягнення та без розгляду справи про адміністративне правопорушення, на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу. Разом з тим позивач вважає, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися за місцем його вчинення, тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу - Управління патрульної поліції.

Постановою Балтського районного суду Одеської області від 16 листопада 2016 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою його адміністративний позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 23.08.2016 року о 15:00 годині, в м. Одесі по вул. Краснова, 14, інспектором патрульної поліції другої роти першого батальйону лейтенантом поліції Брусенком С.Ю. зупинено автомобіль Mercedes bens GL - 350, під керуванням ОСОБА_1, за порушення правил дорожнього руху, а саме: водій ОСОБА_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 5.41.1 «Зупинка маршрутних транспортних засобів», чим порушив п.п. 15.9 е правил дорожнього руху.

На підставі цього інспектором Брусенком С.Ю. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №112213, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП, а саме за недотримання вимог дорожнього знаку 5.41.1. «Зупинка маршрутних транспортних засобів», та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

При чому з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлено зі змістом постанови, роз'яснено його права, порядок та строки оскарження постанови, про що свідчить підпис останнього.

В свою чергу, ОСОБА_1 вважає, що при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення порушено його право, оскільки справа розглядалася на місці вчинення правопорушення, а не за місцем його вчинення, тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення - Управління патрульної поліції м. Одеси. Крім того, постанову у справі про адміністративне правопорушення винесено без складення відповідного протоколу.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що дії та постанова відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є правомірними і ґрунтуються на правильному застосуванні норм процесуального права з урахуванням фактичних обставин, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Так, факт порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції, яким зафіксовано, що автомобіль відповідача перебуває на виїзді з зупинки громадського транспорту, а також те, що позивач ОСОБА_1 підчас складання постанови щодо нього не заперечував факту порушення правил зупинки транспортних засобів.

ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом постанови, йому були роз'яснені його права, порядок та строки оскарження постанови, про що свідчить підпис позивача на тексті постанови.

Також колегія суддів відхиляє посилання апеляційної скарги на порушення відповідачем процесуальних норм при притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення Органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 124-1 - 126 Кодексу.

Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

На підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853).

Відповідно до п. 4 Розділу І названої Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Отже, всупереч доводам позивача/апелянта, чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, було надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені статті 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Також колегія суддів відхиляє посилання апеляційної скарги на те, що в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності зазначена неправильна адреса місця вчинення правопорушення, оскільки згідно роздруківки карти, наданої відповідачем, вбачається, що будинок, що знаходиться уздовж дороги біля місця винесення оскаржуваної постанови, має адресу вул. Краснова, 14, що узгоджується з місцем вчинення адміністративного правопорушення, зазначеному у неї (а.с. 40).

У зв'язку з цим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії та постанова відповідача про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є правомірними і ґрунтуються на правильному застосуванні норм процесуального права з урахуванням усіх фактичних обставин.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію довів та обґрунтував. Натомість позивач, всупереч наведеним приписам, не довів протиправність дій та прийнятого відповідачем рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції правильним і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Балтського районного суду Одеської області від 16 листопада 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов