Справа № 803/309/17
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року Справа № 803/309/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Шепталовій А.П.,

за участю представника позивача Мартинюк О.І.,

представника відповідача та третьої особи Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області Березної Т.О.,

представника третьої особи другого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Арсенюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Фасад» до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області, другий відділ державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу № Ю-6935-23 від 12 січня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Фасад» (далі - ПП «Фасад», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ, третя особа-1), другий відділ державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - другий відділ ДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області, третя особа-2) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу № Ю-6935-23 від 12.01.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні у другому відділі ДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області перебувало виконавче провадження № 48072013 по примусовому виконанню вимоги Луцької ОДПІ № Ю-6935-23 від 25.06.2015 про сплату боргу по єдиному внеску в розмірі 16919,91 грн. На виконання постанов державного виконавця, позивачем згідно з платіжною вимогою від 28.07.2015 №113 було перераховано кошти на рахунок ДВС, однак державним виконавцем ці кошти були зараховані на рахунок Луцької ОДПІ відкритий для обслуговування та прийняття платежів по єдиному соціальному внеску від фізичних осіб-підприємців, а не від юридичних осіб. Таким чином, зарахування коштів виконавчою службою на невірні рахунки контролюючого органу призвело до виникнення заборгованості по сплаті єдиного соціального внеску (ЄСВ) у позивача.

Враховуючи наведене, вважає вимогу ГУ ДФС у Волинській області про сплату боргу від 12.01.2017 № Ю-6935-23 протиправною та просить її скасувати, оскільки борг за несвоєчасну сплату єдиного внеску та штрафні санкції підприємством було сплачено ще у 2015 році.

Відповідно до письмових заперечень проти адміністративного позову від 14.03.2017 та додаткових пояснень від 23.03.2017 (а.с. 33-34, 72) представник відповідача та третьої особи-1 позовних вимог не визнала та просила відмовити в його задоволенні з тих підстав, що оскаржувана вимога винесена з дотриманням вимог чинного законодавства. Так, відповідно до частини восьмої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місця. Проте, згідно з особовою карткою платника позивачем несвоєчасно проводилась сплата єдиного внеску за період з березня по грудень 2015 року в загальній сумі 67183,14 грн. та станом на 13.01.2017 за ПП «Фасад» рахується недоїмка зі сплати єдиного внеску в сумі 10896,01 грн.

Вказує на те, що оскільки позивачем згідно інтегрованої картки не було погашено борг, тому на підставі даних особових рахунків платника і було сформовано оскаржувану вимогу про сплату боргу.

З врахуванням вищевикладеного просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві та додатково пояснила, що фактично списання коштів з рахунку ПП «Фасад» відбулося 11.08.2015, однак з вини органу державної виконавчої служби ці кошти були перераховані на невірний рахунок Луцької ОДПІ та спрямовані на належні реквізити - 29.01.2016. Тому, днем сплати єдиного внеску для підприємства є день списання коштів з його рахунків. Таким чином вважає, що контролюючий орган неправомірно нараховував штрафні санкції та пеню за несвоєчасну сплату ЄСВ, оскільки мав би врахувати стягнуті виконавчою службою кошти на дату їх списання з рахунків позивача, а не на момент їх перерахування на вірні реквізити Луцької ОДПІ, оскільки це призвело до нарахування штрафних санкцій та пені за значно більший період. Відповідно і сума недоїмки заявлена в оскаржуваній вимозі була б меншою. На підставі викладеного, просила позов задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи Луцької ОДПІ позовні вимоги заперечила з підстав, викладених в письмовому запереченні та додаткових поясненнях, просила в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи другого відділу ДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача та третіх осіб, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 10.07.2015 державним виконавцем другого відділу ДВС Луцького МУЮ Іщенко Г.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48072013, з примусового виконання вимоги Луцької ОДПІ № Ю-6935-23 від 25.06.2015 про сплату боргу в розмірі 16919,91 грн. та 21.07.2015 цим же державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника № 48072013, відповідно до якої накладено арешт на кошти позивача, що містяться на рахунках (а.с. 10,11).

Платіжною вимогою від 28.07.2015 № 113 списано кошти з рахунку ПП «Фасад» в розмірі 18686,90 грн. на оплату боргу за вимогою Луцької ОДПІ № Ю-6935-23 від 25.06.2015 (а.с. 12).

20.08.2015 державним виконавцем другого відділу ДВС Луцького МУЮ Іщенко Г.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 48072013 з примусового виконання вимоги Луцької ОДПІ № Ю-6935-23 від 25.06.2015 про сплату боргу в розмірі 16919,91 грн. в зв'язку з перерахуванням боргу платіжним дорученням № 10105 від 13.08.2015 (а.с. 13).

04.12.2015 Луцькою ОДПІ автоматично сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-6935-23 станом на 30.11.2015, на підставі якої від ПП «Фасад» вимагалось сплатити суму недоїмки в розмірі 16919,91 грн. (а.с. 14).

Як слідує з матеріалів справи, 25.01.2016 ПП «Фасад» звернулося з письмовою заявою до Луцької ОДПІ про зарахування коштів по сплаті ЄСВ з рахунка 0318 на рахунок 0318 в сумі 16919,91 грн.

29.01.2016 відбулося перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший згідно з платіжним дорученням № 93 від 29.01.2016, що підтверджується карткою особового рахунку платника (а.с. 43).

В зв'язку з тим, що кошти були сплачені на невірний рахунок, відповідно у позивача обліковувалася недоїмка.

Відтак, 15.02.2016 Луцькою ОДПІ прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким застосовано до ПП «Фасад» штраф в розмірі 14986,70 грн. за період з 21.02.2015 до 29.01.2016 та нараховано пеню в розмірі 3708,68 грн. (0,1 % від суми недоїмки) (а.с. 15).

Не погодившись з таким рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку та рішенням ГУ ДФС у Волинській області № 1934/10/03-20-10-03-06 від 19.04.2016 скаргу залишено без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін (а.с. 17-19).

Таким чином, станом на 31.12.2016 за позивачем рахувалася недоїмка зі сплати єдиного соціального внеску на суму 10896,01 грн.

12.01.2017 ГУ ДФС у Волинській області автоматично сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-6935-23 станом на 31.12.2016, на підставі якої від ПП «Фасад» вимагалося сплатити суму недоїмки зі сплати ЄСВ в сумі 10896,01 грн. (а.с. 20).

Не погодившись з такою вимогою, позивач оскаржив її в судовому порядку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є підприємства установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (пункт 1 частини першої статті 4 цього Закону).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною восьмою статті 9 цього Закону визначено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Частиною першою статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 4 цієї статті орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Вказані норми кореспондуються із вимогами Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 (далі - Інструкція).

Як встановлено абзацом 2 пункту 2 розділу VI Інструкції, у разі виявлення фіскальним органом своєчасно не нарахованих та/або несплачених платником сум єдиного внеску такий фіскальний орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Відповідно до пунктів 3-4 розділу VI Інструкції фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

З цього слідує, що вимога про сплату недоїмки надсилається платнику у випадку наявності на кінець календарного місяця недоїмки зі сплати ЄСВ. При цьому, у такому випадку вимога формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Як слідує з картки особового рахунку платника ПП «Фасад» станом на 20.02.2015 рахувалась недоїмка зі сплати ЄСВ в сумі 6686,48 грн.

При цьому, у 2015 році підприємством проведено нарахування ЄСВ на загальну суму 70753,22 грн., в тому числі: по термінах сплати: 20.03.2015 в сумі 9205,50 грн., 20.04.2015 в сумі 9818,38 грн., 20.05.2015 в сумі 8183,67 грн., 22.06.2015 в сумі 8736,28 грн., 20.07.2015 в сумі 5616,65 грн., 20.08.2015 в сумі 5221,27 грн., 21.09.2015 в сумі 5304,38 грн., 20.10.2014 та 20.11.2015 в сумі 5652,70 грн. відповідно та 21.12.2015 в сумі 7359,69 грн. (а.с. 38-42).

З картки особового рахунку платника ПП «Фасад» також вбачається, що сплата ЄСВ за період з березня 2015 року по грудень 2015 року в загальній сумі 67183,14 грн. проводилась підприємством несвоєчасно, а саме: 05.03.2015 в сумі 6686,52 грн., 26.03.2015 в сумі 9205,50 грн., 20.04.2015 в сумі 9818,38 грн., 14.07.2015 в сумі 8183,67 грн., 25.08.2015 в сумі 2656,25 грн., 10.09.2015 в сумі 5304,38 грн., 15.10.2015 в сумі 5652,70 грн., 11.11.2015 в сумі 5652,70 грн., 14.12.2015 в сумі 6837,49 грн., 18.12.2015 в сумі 522,20 грн., 30.12.2015 в сумі 6663,35 грн.

По особовому рахунку ПП «Фасад» станом на 31.12.2015 року рахувалась недоїмка зі сплати ЄСВ в загальній сумі 10256,56 грн. (а. с. 43).

Відповідно до картки особового рахунку платника, ПП «Фасад» у 2016 році проведено нарахування ЄСВ по терміну сплати 20.01.2016 в сумі 7312,16 грн., сплата ЄСВ проведена 19.01.2016 в сумі 648,82 грн. та 29.01.2016 здійснено перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший платіжним дорученням № 93 від 29.01.2016 в сумі 19476,96 грн.

При цьому, як слідує з картки особового рахунку платника ПП «Фасад» станом на 31.12.2016 за позивачем рахується недоїмка зі сплати ЄСВ в сумі 10896,01 грн. (а.с. 38).

Будь-яких доказів щодо сплати вказаної суми заборгованості позивачем суду не надано.

Проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимога ГУ ДФС у Волинській області про сплату боргу (недоїмки) від 12.01.2017 № Ю-6935-23 сформована на підставі даних особових рахунків платника на суму боргу правомірно та з дотриманням вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Протилежного судом не встановлено.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 11 статті 25 України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 розділу VII цієї Інструкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Тобто, чинним законодавством передбачена відповідальність платника за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Як було встановлено судом, Луцькою ОДПІ винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 15.02.2016, яким застосовано до ПП «Фасад» штраф в розмірі 14986,70 грн. за період з 21.02.2015 до 29.01.2016. Дане рішення на даний час не скасоване та є чинним.

При цьому, безпідставними є твердження представника позивача про те, що Луцькою ОДПІ неправомірно нараховано штрафні санкції та пеню за період з 21.02.2015 по 29.01.2016 (до фактичного зарахування коштів на рахунок Луцької ОДПІ), оскільки в даному випадку предметом судового розгляду є вимога про сплату боргу, тому в межах вирішення даного спору суд не може надавати оцінку правомірності прийняття рішення про нарахування штрафних санкцій та пені. Крім того, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 15.02.2016 не скасоване та є чинним.

Разом з тим, суд не приймає до уваги і твердження представника позивача про те, що позивач не несе відповідальності за неналежне спрямування органом державної виконавчої служби коштів, отриманих від боржника на рахунки стягувача, оскільки чинним законодавством передбачена відповідальність виключно платника ЄСВ за несвоєчасну сплату єдиного внеску незалежно від причин такої несплати.

Інші твердження представника позивача не спростовують висновків суду, зроблених в ході судового розгляду справи.

Згідно із частиною 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідачем належними та допустимими доказами доведено правомірність винесеної вимоги про сплату боргу № Ю-6935-23 від 12.01.2017, а тому заявлений позов не ґрунтується на вимогах чинного законодавства і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 158, 160 ч.3, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Приватного підприємства «Фасад» до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області, другий відділ державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу № Ю-6935-23 від 12 січня 2017 року відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі до 03 квітня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк