Справа № 641/451/17
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 р. Справа № 641/451/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.02.2017р. по справі № 641/451/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова (далі - УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зобов'язати УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова здійснити призначення позивачу пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 21.12.2016 року, виходячи з розміру пенсії 90% від суми щомісячного заробітку.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.02.2017 року позовні вимоги було задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії в розмірі 90 % місячної (чинної) заробітної плати за вислугою років згідно ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру».

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова призначити пенсію ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90 % від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Харківської області від 16.12.2016 року №18-807, починаючи з 21 грудня 2016 року без обмеження її максимального розміру.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 29.03.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Дана апеляційна скарга переглядається в межах задоволених позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 21.12.2016 року звернувся до УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова із заявою про призначення йому пенсії за вислугою років згідно зі статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від заробітку.

Позивач працює в Холодногірському відділі Харківської міської прокуратури №1 на посаді прокурора прокуратури Ленінського району м. Харкова.

Позивач зазначив, що на момент подання вказаної заяви його вислуга років складала 20 років 10 місяців та 22 дні, у тому числі - на посадах в органах прокуратури - 18 років 11 місяців та 22 дні. Такий стаж роботи згідно з вимогами статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ дає право на призначення йому пенсії за вислугою років.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова від 26 грудня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру», виходячи з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Позивач не погодився із таким рішенням відповідача та оскаржив його до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що рішення Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова від 26.12.2016 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років є неправомірним.

У доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що ним правомірно було відмовлено у призначенні пенсії позивачу, оскільки підстав для цього на даний час немає.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Як вбачається з позовної заяви, 21.12.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що приписи ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року щодо права на пенсійне забезпечення за вислугу років втратили чинність з 15.07.2015 року.

При цьому, 15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII, статтею 86 якого визначено порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

Отже, враховуючи, що позивач реалізував своє право на звернення за призначенням пенсії 21.12.2016 року, питання щодо наявності у нього права на пенсійне забезпечення як працівника прокуратури має вирішуватись відповідно до приписів чинної на цей час ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, що порядок пенсійного забезпечення позивача має визначатися відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. є необґрунтованими.

За приписами ч.1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Отже, для набуття права на пенсійне забезпечення за вислугу років станом на 21.12.2016 року, тобто на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії, стаж позивача мав становити 23 роки, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Зазначена позиція узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалах від 06.03.2017 року по справі №521/17017/16-а та від 17.03.2017 року по справі №347/1929/16.

Відповідно до ч.6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів;

слідчими, суддями;

на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою;

у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання;

на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України;

на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури;

військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання;

відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Як встановлено з копії трудової книжки позивача станом на 21.12.2016 року вислуга років позивача є недостатньою для призначення йому пенсії за вислугу років за Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугою років є правомірним.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1, а тому оскаржувана постанова через порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова задовольнити.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.02.2017р. по справі № 641/451/17 скасувати в частині задоволення позовних вимог.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

В іншій частині постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.02.2017 року по справі №641/451/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.
Повний текст постанови виготовлений 03.04.2017 р.