Справа № 640/1613/17
Суддя: Нев'ядомський Д. В.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 640/1613/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2017 р.

Київський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Д.В.Нев»ядомського ,

при секретарі Кузнецовій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Київського районного суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 9 батальйону № 1 УПП м.Харкова лейтенанта поліції Скоромного Сергія Владиславовича, Департаменту Патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 07 січня 2017 року серія АР № 913619,-

В С Т А Н О В И В :

02.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що в постанові вказується, що 07.01.2017 року о 15:17 год. у м.Харків, по вул.Молочна 12, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Pajero Sport, д.н. НОМЕР_1 рухався по трамвайній колії зустрічного напрямку, чим порушив вимогу п. 11.9 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з»явився підтвердив заявлені вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі , також просив суд слухати даний адміністративний позов без фіксації процесу технічними засобами.

Відповідач Інспектор управління патрульної поліції м.Харкова лейтенант поліції роти № 9 батальйону № 1 Скоромний С.В. в судове засідання не з'явився, про слухання адміністративного позову був повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник Департаменту Патрульної поліції України в судове засідання не з»явився про причини неявки до суду не повідомив про слухання даної справи повідомлений своєчасно та належним чином .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Постановою серії АР N 913619 від 07.01.2017р. інспектором патрульної поліції роти №9 батальйону №1 УПП м.Харкова лейтенантом поліції Скоромним Сергієм Владиславовичем - ОСОБА_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

В постанові вказується, що 07.01.2017 року о 15:17 год. у м.Харків, по вул.Молочна 12, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Pajero Sport, д.н. НОМЕР_1 рухався по трамвайній колії зустрічного напрямку, чим порушив вимогу п. 11.9 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існувати межчасовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278,279,280 КУпАП.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно -територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена статтею 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Колегія суддів погоджується з висновками судів, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст..

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Ч. З ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Ч. З ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Однак, при розгляді вказаної справи відповідач не дотримався вищенаведених положень, що підтверджується наступним.

7 січня 2017 року ОСОБА_1 рухався по вул.Молочній у м.Харкові в напрямку проспекту Московського. В районі буд.5 по вказаній вулиці ОСОБА_1 побачив перед собою перешкоду у вигляді снігоприбиральної техніки у кількості трьох одиниць, які здійснювали прибирання снігу, рухаючись уступом один за одним у попутному з ним напрямку зі швидкістю не більше ЗО км/год.

Автомобілі (приватний та поліцейський без проблискових маячків), які рухались попереду ОСОБА_1 здійснили маневр по об'їзду вказаної спецтехніки. Рухаючись за вказаними автомобілями з метою об'їзду перешкоди у вигляді спецтехніки ОСОБА_1 здійснив об'їзд першої снігоприбиральної машини, яка займала всю проїзну частину по трамвайним коліям попутного напрямку. Враховуючи, що другий снігоприбиральний автомобіль займав вже і трамвайні колії попутного напрямку, ОСОБА_1 здійснив його об'їзд по трамвайній колії зустрічного

руху і за першої об'єктивної можливості закінчивши об'їзд спецтехніки, ОСОБА_1 повернувся на свою полосу руху і продовжив його із дозволеною швидкістю.

В районі буд.№94 по пр.Московському у м.Харкові ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими. Відповідач повідомив позивача про те, що в районі вулиці Молочної ОСОБА_1 порушив ПДД, а саме п.11.9. Позивач не погодився з такими твердженнями та пояснив, що здійснював об'їзд спецтехніки.

Відповідач повідомив ОСОБА_1, що «сейчас будет проведено рассмотрение данного правонарушения» та перелічив низку статей. Позивач , не погоджуючись із змістом пред'явленого йому обвинувачення, попросив поліцейського принести правила дорожнього руху. Поліцейський повернуся до свого автомобіля, а потім повернувся до позивача, тримаючи в руках ПДД. ОСОБА_1 в цей час розмовляв по телефону і коли поліцейський підійшов до його автомобілю, позивач відкрив вікно сказав «одну секунду», на що поліцейський розвернувся і пішов у свій автомобіль.

Закінчивши телефонну розмову, ОСОБА_1 вийшов зі свого автомобілю та направився до поліцейського автомобіля, з якого назустріч йому вийшов відповідач. ОСОБА_1 спитав його, чи можу він їхати, на що він відповів, що «да». Після чого позивач продовжив рух, а поліцейський повернувся до свого автомобілю.

Жодних протоколів або постанов у його присутності не складалось, позивачу не було запропоновано надати заперечення або розписатись у будь-яких документах.

Про наявність складеної у відношенні ОСОБА_1 постанови він випадково дізнався, прибувши до УПП у м.Харкові 11.01.2017р. Там же йому була вручена постанова та усно пояснено, що він нібито поїхав з місця, де його зупинили поліцейські. Потім, в письмовій відповіді вже зазначалось, що ОСОБА_1 нібито відмовився від підпису. Хоча ні одне ні інше твердження не відповідають фактичним обставинам.

З урахуванням викладеного, відповідачем була порушена низка положень КУпАП. Так, спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідачем була винесена у м.Харкові, біля будинку №94 на пр-ті Московському, тобто ані на місці вчинення, ані за місцем вчинення правопорушення (в контексті вищенаведеного рішення КСУ).

Таким чином, відповідачем був порушений порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачений ст.276 КУпАП.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність ( частина 2 статті 33 Кодексу).

Згідно з ч. 1 статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності

такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, Відповідач не дав Позивачу можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі та позбавив останнього права на юридичну допомогу. Крім того, Відповідач проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання..

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені

Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст. 71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 КАС України - адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показниками технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, але представник відповідача не надав належних доказів правомірності своїх дій та не спростував доводи позивача.

Відповідно зі ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Через відсутність доказів про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова інспектора за таких обставин підлягає скасуванню, оскільки вона винесена без достатніх доказів.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 17, 70, 158, 160, 161-163 КАС України, ч.6 ст. 122, ст.ст. 247, 287-289 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 9 батальйону № 1 УПП м.Харкова лейтенанта поліції Скоромного Сергія Владиславовича, Департаменту Патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 07 січня 2017 року серія АР № 913619 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Інспектора патрульної поліції роти № 9 батальйону № 1 УПП м.Харкова лейтенанта поліції Скоромного Сергія Владиславовича.

Скасувати постанову серії АР № 913619 від 07.01.2017 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, винесену інспектором патрульної поліції роти № 9 батальйону № 1 УПП м.Харкова лейтенантом поліції Скоромним Сергієм Владиславовичем, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10-ти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складання в повному обсязі. У разі якщо постанова була винесена без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справ апеляційним судом.

Суддя: Д.В.Нев»ядомський