Справа № 758/6920/16-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 758/6920/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Декаленко В.С.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної гвардії України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Подільського районного суду м. Києва від 03 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної гвардії України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної гвардії України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає, що перерахунок належної йому пенсії з обмеженням її максимального розміру було здійснено протиправно, оскільки, на його думку, чинність законодавства України в частині обмеження стосовно військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських, не поширюється на колишніх військовослужбовців, які відряджались до органів державної влади та інших установ і отримували грошове забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», оскільки згідно з п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 грошове забезпечення військовослужбовців, відряджених до органів державної влади та місцевого самоврядування складається з посадового окладу, інших виплат (крім надбавки за ранг та надбавки за вислугу років), установлених цією постановою, а також окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, установлених у розмірі і порядку, що визначаються законодавством для військовослужбовців. Просив зобов'язати Головне управління Національної гвардії України подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідку про відповідний розмір грошового забезпечення, з урахуванням якого йому має бути перерахована пенсія. Також просив зобов'язати пенсійний орган провести перерахунок та виплату такої пенсії на підставі зазначеної довідки.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 03 січня 2017 року задоволено вказаний адміністративний позов. Визнано протиправними рішення, дії та бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної гвардії України та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. 63 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень Постанов Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та від 06.04.2016 року № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році». Зобов'язано Головне управління Національної гвардії України надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2:

- з 01 грудня 2015 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з урахуванням: посадового окладу в сумі 4035,00 грн.; окладу за військове звання - 135,00 грн.; надбавки за вислугу років в розмірі 40% посадового окладу; надбавки за особливий характер служби в розмірі 80% посадового окладу; надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% посадового окладу; надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100% посадового окладу; премії в розмірі 25% посадового окладу;

- з 01 травня 2016 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 06.04.2016 року № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» з урахуванням: посадового окладу в сумі 8719,00 грн.; оклад за військове звання - 135,00 грн.; надбавки за вислугу років в розмірі 40% посадового окладу; надбавки за особливий характер служби в розмірі 80% посадового окладу; надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% посадового окладу; надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100% посадового окладу; премії в розмірі 25% посадового окладу.

3обов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2:

- починаючи з 01 грудня 2015 року з урахуванням: посадового окладу в сумі 4035, 00 грн.; окладу за військове звання - 135,00 грн.; надбавки за вислугу років в розмірі 40%; надбавки за особливий характер служби в розмірі 80%; надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15%; надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100%; премії в розмірі 25% та встановленого при призначенні основного розміру пенсії, який складає 79 % відповідних сум грошового забезпечення;

- починаючи з 01 травня 2016 року з урахуванням: посадового окладу в сумі 8719.00; оклад за військове звання - 135, 00; надбавки за вислугу років в розмірі 40%; надбавки за особливий характер служби в розмірі 80%; надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15%; надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100%; премії в розмірі 25% та встановленого при призначенні основного розміру пенсії, який складає 79% відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині визнання протиправними рішення, дій та бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Головне управління Національної гвардії України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині зобов'язання Головного управління Національної гвардії України до вчинення дій як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Крім цього, вказаною особою заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суду першої інстанції.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що зазначений строк пропущено не було.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Міністерства внутрішніх справ України підлягає задоволенню, апеляційні скарги Головного управління Національної гвардії України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві підлягають задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції - скасуванню.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач ОСОБА_2 є полковником у відставці, інвалідом 2-ї групи.

Наказом МВС від 06.10.2000 року № 388 о/с ОСОБА_2 був звільнений з військової служби за станом здоров'я з посади старшого інспектора Генеральної військової інспекції при Президентові України та взятий на облік в ГУ ПФ України в м. Києві (Т. 1, а.с. 6).

Позивач належить до категорії військовослужбовців, відряджених до органів, утворених Президентом України згідно з п. 28 ч. 1 ст. 106 Конституції України, та ліквідованих без визначення правонаступника.

Розмір пенсії позивача було обчислено уповноваженим органом МВС України з 03.11.2000 року виходячи із вислуги, яка становить 28 років, в розмірі 79% відповідного грошового забезпечення на момент звільнення.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 17.12.2010 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2011 року, було задоволено позов ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про перерахунок та виплату пенсії, якою: зобов'язано МВС України надати ГУ ПФУ в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 для перерахунку пенсії в які зазначити, що він має право на отримання пенсії, починаючи з 04.12.2018 року з урахуванням:

- посадового окладу в сумі 3227, 0 грн.;

- надбавки за особливий характер служби в розмірі 80% від посадового окладу.

Зобов'язано ГУ ПФУ в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію починаючи з 04.12.2008 року з урахуванням:

- посадового окладу в сумі 3227,70 грн.;

- надбавки за особливий характер служби в розмірі 80% від посадового окладу (Том 1, а.с. 13-14, 15-16).

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 24.10.2011 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2012 року, задоволено позов ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій неправомірними, бездіяльності незаконною, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, якою, зокрема: визнано дії МВС України та ГУ ПФУ в м. Києві протиправними та зобов'язано їх здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 починаючи з 04.12.2008 року з урахуванням надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 100% від посадового окладу, військового звання та надбавки за вислугу років в сумі 4708 грн. 20 коп. та премії у розмірі 25% від посадового окладу в сумі 807 грн. (Том 1, а.с. 196-199, 200-203).

За змістом зазначених судових рішень судами під час розгляду справ було, зокрема, встановлено, що пенсію ОСОБА_2 було призначено з урахуванням розміру посадового окладу завідувача самостійного відділу Адміністрації Президента України.

28.03.2016 року ОСОБА_2 звернувся до МВС України із заявою про надання до ГУ ПФУ в м. Києві довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням збільшення з 01.12.2015 року посадового окладу на 25%, мотивуючи тим, що настав правовий випадок для перерахунку його пенсії, а саме було введено в дію Постанову Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою з 01.12.2015 року підвищено на 25% посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, включаючи і посаду завідувача постійного відділу Адміністрації Президента України, до якої прирівняно і посаду позивача на момент його звільнення (Том 1, а.с. 20).

27.04.2016 року МВС України своїм Листом № 15/2-К-586 повідомило ОСОБА_2 про те, що відсутні законні підстави для надання до ГУ ПФУ в м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку його пенсії з урахуванням збільшення посадового окладу на 25% мотивуючи тим, що підпунктом 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року № 77 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 і від 09 грудня 2015 року № 1013» внесено наступні зміни, а саме підпункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 викладено в такій редакції: «у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок доплат, премій підвищуються на 25% посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських) (Том 1, а.с. 21).

28.04.2016 року ОСОБА_2 звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою-скаргою в якій, зокрема просив перерахувати та виплатити йому пенсію, починаючи з 01.12.2015 року з урахуванням збільшення посадового окладу згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 на 25% та встановленого при первинному призначенні основного розміру пенсії, який складає 79% відповідних сум грошового забезпечення (Том 1, а.с. 23).

13.05.2016 року ГУ ПФУ в м. Києві № 9225/03/К-9578 своїм Листом фактично відмовило ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку його пенсії мотивуючи тим, що до управління від МВС України не надходила інформація про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 (Том 1, а.с. 24).

Також, ГУ ПФУ в м. Києві своїм Листом № 10337/03/К-957 від 30.05.2016 року додатково повідомило позивача про те, що у зв'язку зі зміною розміру грошового забезпечення передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» перерахунок пенсії військовослужбовцям, які були звільнені з посад в генеральній інспекції при президентові України проводиться в розмірі 70% грошового забезпечення відповідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Том 1, а.с. 38).

Тобто, за змістом зазначеного Листа ГУ ПФУ в м. Києві фактично визнано право позивача на здійснення перерахунку його пенсії, в той же час висловлено думку про те, перерахунок пенсії військовослужбовцям, які були звільнені з посад в генеральній інспекції при президентові України проводиться в розмірі не більше 70% грошового забезпечення.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що 21.04.2016 року ОСОБА_2 звернувся до МВС України та ГУ Національної гвардії України із заявами про надання до ГПФУ в м. Києві довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням збільшення з 01.05.2016 року посадового окладу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 292 (Том 1, а.с. 66).

21.04.2016 року ГУ Національної гвардії України Листом № 23/33/5-К-273, повідомило позивача, що в ГУ Національної гвардії України на даний час відсутні повноваження щодо видачі довідок про грошове забезпечення для призначення (перерахунку) пенсії (Том 1, а.с. 68).

В той же час 19.05.2016 року МВС України своїм Листом № 15/2-К-663 повідомило позивача про те, що на даний час у ГУ Національної гвардії України створений відділ з питань методології пенсійного забезпечення, що займається пенсійними справами колишніх військовослужбовців внутрішніх військ та Національної гвардії України, який у межах своїх повноважень здійснює заходи з вирішення порушеного питання. З врахуванням зазначеного рекомендувало позивачу звернутися із своїм питанням саме до даного відділу (Том 1, а.с. 67).

В подальшому, а саме 01.06.2016 року позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про перерахунок та виплату йому пенсії, починаючи з 01.05.2016 року, з урахуванням збільшення посадового окладу згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 292 «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» та встановленого при первинному призначенні основного розміру пенсії, який складає 79 (сімдесят дев'ять) процентів відповідних сум грошового забезпечення (Том 1, а.с. 64-65).

Зазначена заява позивача залишилася без відповіді.

Не погоджуючись з вказаними діями та бездіяльністю відповідачів, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи даний адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі та вважає його необгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 71 КАС України визначає, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З врахуванням приписів зазначеної норми КАС України, обставини встановлені Постановою Подільського районного суду м. Києва від 24.10.2011 року та Постановою Подільського районного суду м. Києва від 17.12.2010 року не підлягають доказуванню у справі яка розглядається в даному судовому засіданні.

Судом першої інстанції було встановлено, що розмір пенсії позивача було обчислено уповноваженим органом МВС України з 03.11.2000 року виходячи із вислуги, яка становить 28 років, в розмірі 79% відповідного грошового забезпечення на момент звільнення.

Остання штатна посада, з якої було звільнено позивача з військової служби, відповідно до Схеми прирівняння посад керівних працівників і спеціалістів ліквідованих органів державної влади, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.07.2010 року № 195, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 12.08.2010 року за № 675/17970 «Про затвердження довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії особам, звільненим з військової служби та деяким іншим особам, що відряджалися для виконання службових обов'язків до органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, інших установ, організацій, ліквідованих без визначення правонаступника, та були звільнені зі служби у зв'язку з виходом на пенсію з посад, на яких вони перебували, або у разі перейменування (відсутності) посад» прирівнюється до посади завідувача самостійного відділу Адміністрації Президента України.

Порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, врегульовано Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За приписами статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону України від 04.04.2006 року № 3591-ІУ) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт «б» статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» (пункт «в» статті 12): за вислугу 15 років - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України від 08.07.2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011 року, було внесено зміни в ряд нормативно-правових актів, в тому числі і до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в частині розміру пенсії за вислугу років у відсотках.

Так за приписами нової редакції статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року № 1166-VII, було внесено зміни до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» згідно яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

З системного аналізу норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вбачається, що хоча Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» було обмежено максимальний розмір пенсії до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, однак підстави та порядок перерахунку пенсії особам, визначеним Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» регулюються саме статтею 63 даного Закону, за приписами якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Судом першої інстанції було встановлено, що положення ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв'язку із прийняттям Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» не зазнали змін.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що при перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям повинні застосовуватися саме норми, що визначають розмір пенсії у відсотках, які діяли на момент призначення пенсії, а внесені зміни Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації такого права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

За приписами статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 09.07.1999 року № 8-рп/99 та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002).

Зі місту зазначених рішень вбачається, що при їх постановленні Конституційний Суд України вказав на те, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. І це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

За приписами частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що Головне управління Пенсійного фонду України здійснивши перерахунок пенсії відповідача та обмеживши її розмір з 79% до 70% діяло протиправно, а тому права позивача в зазначених правовідносинах підлягають відновленню в судовому порядку.

Судом першої інстанції було встановлено та не заперечувалося Міністерством внутрішніх справ України, Головним управлінням Національної гвардії України, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, що 09.12.2015 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», а 06.04.2016 року Постанову № 292 «Деякі питання оплати праці службовців у 2016 році», згідно яких було підвищено на 25% посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців.

За змістом положень вказаних Постанов Кабінету Міністрів України в сукупності з іншим чинним законодавством України, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що з їх прийняттям дійсно настали правові підстави визначені ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» для перерахунку раніше призначеної пенсії позивача.

Отже, з урахуванням зазначених вище правил чинного законодавства України колегія суддів приходить до висновку про те, що у позивача наявне право на перерахунок раніше призначеної йому пенсії на підставі відповідної довідки, обов'язок щодо видачі якої в даних правовідносинах покладено на Головне управління Національної гвардії України.

Судом першої інстанції було встановлено, що на неодноразові звернення позивача така довідка з урахуванням норм чинного законодавства України зазначеним вище відповідачем видана не була.

Факт її видачі з врахуванням норм чинного законодавства України Головним управлінням Національної гвардії України не доведено та колегією суддів не встановлено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що бездіяльність Головного управління Національної гвардії України щодо відмови в наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку його пенсії є протиправною та такою що порушує права та інтереси позивача.

У зв'язку з викладеним колегія суддів вважає, що позов у зазначеній частині є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з зобов'язанням Головного управління Національної гвардії України надати спірну довідку до пенсійного органу.

При цьому, колегія суддів зауважує про безпідставність позовної вимоги щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з нездійснення перерахунку пенсії позивача у відповідності до вимог ст. 63 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень Постанов Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та від 06.04.2016 року № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», оскільки такий обов'язок у пенсійного органу виникає з моменту отримання ним довідки, на підставі якої належить провести перерахунок пенсії.

Оскільки колегією суддів встановлено, що спірна довідка Головним управлінням Національної гвардії України до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надана не була, то колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову у вказаній частині.

Крім цього, колегією суддів було встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві на підставі заяви позивача було проведено перерахунок належної йому пенсії.

При цьому колегією суддів встановлено, що зазначений перерахунок було проведено з обмеженням відповідних сум грошового забезпечення до 70%.

Колегія суддів вважає обгрунтованими доводи позивача щодо неправомірності дій пенсійного органу при зазначеному перерахунку у зв'язку з наступним.

Колегією суддів встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві обгрунтовує свої дії щодо обчислення пенсії позивача при перерахунку в розмірі 70% грошового забезпечення тим, що відповідно до розділу 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, яким було внесено зміни до законодавчих актів, що регулювали пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби.

При цьому колегією суддів встановлено, що основний розмір пенсії позивачу призначений у розмірі 79% грошового забезпечення відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у редакції чинній на час призначення пенсії.

Згідно частини 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Разом з тим, статтею 22 Конституції України закріплені права і свободи, які не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

А отже, з огляду на викладене, слід констатувати, що при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначала розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Відтак, з урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що при перерахунку пенсії позивача має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 17 грудня 2013 року (справа № 21-445а13) та від 10 грудня 2013 року (справа № 21-348а13), а також в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 16.03.2014 року (справа №К/800/ 60589/13) тавід 24 березня 2016 року (справа К/800/24728/15).

Отже, колегія суддів приходить до висновку про протиправність дій пенсійного органу щодо проведення перерахунку пенсії позивача з застосуванням обмеження розміру відповідних сум грошового забезпечення, а тому вимоги позивача в зазначеній частині є обгрунтованими та підлягають задоволенню, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити пепрерахунок пенсії позивача виходячи з розміру 79% відповідних сум грошового забезпечення.

Крім цього, судом першої інстанції було прийнято необгрунтоване рішення щодо визнання протиправними рішення, дій та бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України, оскільки позовні вимоги з урахуванням всіх уточнень не містять вимог до вказаного державного органу.

Отже, позов в цій частині задоволенню не підлягає.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає даний адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню частково.

За вказаних обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги Міністерства внутрішніх справ України обґрунтованими, доводи апеляційних скарг Головного управління Національної гвардії України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві обгрунтованими частково.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - задовольнити.

Апеляційні скарги Головного управління Національної гвардії України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити частково.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 03 січня 2017 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної гвардії України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної гвардії України щодо ненадання до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 починаючи з 01 грудня 2015 року з урахуванням збільшення посадового окладу згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 та з 01 травня 2016 року з урахуванням збільшення посадового окладу згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292, постанови Кабінету Міністрів України від 05 травня 2016 року № 322.

Зобов'язати Головне управління Національної гвардії України надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 починаючи з 01 грудня 2015 року з урахуванням збільшення посадового окладу згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, який складає 4035,00 грн. та з 01 травня 2016 року з урахуванням збільшення посадового окладу згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292, постанови Кабінету Міністрів України від 05 травня 2016 року № 322, який складає 8719,00 грн. та встановлених при призначенні основного розміру пенсії та її перерахунку, який складає 79% відповідних сум грошового забезпечення:

- з 01 грудня 2015 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з урахуванням: посадового окладу в сумі 4035,00 грн.; окладу за військове звання - 135,00 грн.; надбавки за вислугу років в розмірі 40% посадового окладу; надбавки за особливий характер служби в розмірі 80% посадового окладу; надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% посадового окладу; надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100% посадового окладу; премії в розмірі 25% посадового окладу;

- з 01 травня 2016 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 06.04.2016 року № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» з урахуванням: посадового окладу в сумі 8719,00 грн.; оклад за військове звання - 135,00 грн.; надбавки за вислугу років в розмірі 40% посадового окладу; надбавки за особливий характер служби в розмірі 80% посадового окладу; надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% посадового окладу; надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100% посадового окладу; премії в розмірі 25% посадового окладу.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 з обмеженням до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 виходячи з розміру 79% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 03.04.2017 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Лічевецький І.О.