Справа № 826/4224/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року м. Київ К/800/50776/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Швець В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2013р. у справі за її позовом до Центральної медико-соціальної експертної комісії про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про скасування рішення (акту огляду) Центральної медико-соціальної експертної комісії від 31.07.2003р. та зобов'язання винести акт, який відповідає ступеню втрати нею професійної працездатності - 80% з дня подання документів на МСЕК, а саме, з 24.06.2003р. та встановити причинно-наслідковий зв'язок професійного захворювання із займаною посадою.

Справа розглядалась судами неодноразово. Вперше з позовом позивач звернулась в грудні 2005 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2013р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2013р., у задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодилася позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пп. «б» п. 1.1 Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 22.11.1995р. № 212 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), на медико-соціальні експертні комісії (МСЕК) покладено обов'язки встановлення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках потерпілим, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням ними трудових обов'язків.

Згідно пп. «б» п. 3.5 вказаного Порядку у випадках, коли внаслідок трудового каліцтва чи професійного захворювання настає значне зниження можливостей соціальної адаптації з урахуванням соціального фактору та наявності робочих місць встановлюється 40-30 відсотків, якщо потерпілого можливо використовувати на роботі за своєю професією, але при змінах умов праці та зниженні заробітної плати.

В ході розгляду справи судами встановлено, що з 01.06.1992р. позивач працювала на посаді старшого інспектора в довідково-інформаційному фонді (спеціальна юридична бібліотека) Департаменту інформаційних технологій МВС України (а.с. 9).

Наказом № 176о/с від 09.04.2004р. позивача звільнено з посади старшого інспектора довідково-інформаційному фонді Департаменту інформаційних технологій МВС України на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України (а.с. 10).

Згідно виписки Клініки профзахворювань Київського НДІ медицини праці №800 позивачу встановлено діагноз: системний алергоз (бронхіальна астма ІІ), який пов'язаний з тривалим стажем роботи в умовах дії бібліотечного пилу. В пункті 12 «Лікувально-профілактичні та трудові рекомендації» зазначено, що позивачу протипоказана робота в умовах дії алергічних і токсичних речовин, пилу, в несприятливих умовах з фізичними перенавантаженнями (а.с. 7).

Згідно акту розслідування професійного захворювання від 24.06.2003р. позивач працювала на посаді старшого інспектора довідково-інформаційного фонду (спецбібліотека) Департаменту інформаційних технологій МВС України. Шкідливими умовами праці на вказаній посаді є бібліотечний пил. Професійне захворювання виникло у зв'язку з відсутністю вентиляції та проведенням ремонту лише у 1982 році, спецлітература зберігається з 1937 року. (а.с. 8).

Відповідно до довідки Голосіївської МСЕК від 25.07.2003р. позивачу встановлено 25% втрати працездатності з 24.06.2003р. по 24.06.2004р. (а.с. 14).

31.07.2003р. позивач звернулася до Центральної МСЕК про перегляд рішення Голосіївської МСЕК від 25.07.2003р., як такого, що завідомо не відповідає фактичним обставинам та стану здоров'я позивача (а.с. 15).

Згідно з виписки з акту огляду МСЕК №236 від 31.07.2003р. позивачу встановлена ІІІ група інвалідності з втратою професійної працездатності на 30% безстроково (а.с. 16)

Відповідно до висновку Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності від 14.06.2004р. № 174, експертна комісія, розглянувши всі надані медичні документи позивача встановила, що хвора не отримує базову терапію і має середньотяжке протікання захворювання, легкі порушення функцій зовнішнього дихання, а також з урахуванням соціальних факторів (передпенсійний вік, робота на 0,5 ставки) вважає рішення МСЕК про встановлення ІІІ групи інвалідності від професійного захворювання з 30% втрати професійної працездатності правильним. Підстав для підвищення групи інвалідності та відсотків втрати професійної працездатності комісією не знайдено (а.с. 93).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідачем вірно визначено ступінь втрати позивачем професійної працездатності та правомірно встановлено ІІІ групу інвалідності.

Крім того, суди виходили з того, що 29.08.2003р. позивач була повторно оглянута розширеною комісією у складі лікарів Центральних МСЕК №1 та №2, спеціалізованої туберкульозно-пульмологічної МСЕК, лікаря Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, яка підтвердила попереднє рішення про встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності від професійного захворювання з 30 % втрати професійної працездатності безстроково (а.с. 87-90).

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що ступінь втрати працездатності позивача був встановлений відповідно до пп. «б» п. 3.5. Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, підстави для підвищення позивачу групи інвалідності та відсотків визначення ступеня втрати професійної працездатності відсутні, а тому суди обгрунтовано прийняли рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2013р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

В.В. Швець