Справа № 136/22/17
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 136/22/17

Головуючий у 1-й інстанції: Стадник С.І.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

30 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Липовецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Липовецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Липовецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі Липовецького ОУПФУ) про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, просив скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову, якою в задоволенні позову відмовити.

За приписами статті 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач з 23.10.2010 року отримує пенсію на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". 07.12.2016 року в зв'язку з досягненням загального пенсійного віку, він звернувся до Липовецького ОУПФУ з заявою про призначення йому пенсії за віком, передбаченої статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Для обчислення пенсії просив врахувати середню заробітну плату (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, перед зверненням за пенсією, тобто за 2013-2015 роки.

У відповідь на вказану заяву, відповідач надіслав ОСОБА_2 лист № 25-Ч від 16.12.2016 року, в якому вказав, що позивач вже реалізував своє право на один із видів пенсії за віком, оскільки отримує пенсію за віком за Списком №2 на пільгових умовах, а тому права на переведення на інший вид пенсії немає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не звертався до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший в межах одного закону, а просив призначити йому іншу пенсію за іншим законом, а тому відповідач неправомірно відмовив йому в задоволенні заяви про призначення пенсії, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Правовідносини сторін регулюються Конституцією України, Законом України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-XII) та Законом України від 9 липня 2003 року №1058 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058).

Відповідно до статті 6 Закону № 1788-XII особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Статтею 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно абзацу першого частини першої статті 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

За приписами частини другої статті 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058 з урахуванням змін, внесених Законом України "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VІ, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивачу призначено пільгову пенсію за Списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а 07.12.2016 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, згідно зі ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону .

Таким чином, особам, які звернулися за призначенням пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" 2016 році, пенсії повинні призначатися із застосуванням усередненого показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в Україні за 2013-2015 роки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14.

За приписами частини 1 статі 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про протиправність дій відповідача, щодо відмови позивачу в призначенні йому пенсії за віком, передбаченої ст.26 Закону "України "Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування", з застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для розрахунку пенсії за 2016 рік.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтовані, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Липовецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюк Р.В.