Справа № 522/2036/17
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/1109/17
Справа № 522/2036/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2017 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді: Домусчі Л. В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа ТОВ «ЕДВАНСМЕНТ» про визнання протиправними та скасування рішень Одеської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «ЕДВАНСМЕНТ», про визнання протиправними та скасування рішень Одеської міської ради від 21.09.2016 року № 1163-VII «Про надання дозволу товариству з обмеженою відповідальністю «ЕДВАНСМЕНТ» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0, 1400 га, за адресою: м. Одеса, площа Старосінна, 1, 2/3, для експлуатації та обслуговування торговельного ринку та благоустрою прилеглої території» та від 07.12.2016 року № 1493-VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0, 1201 га, за адресою: м. Одеса, площа Старосінна, 1, 2/3, та надання її в оренду ТОВ «ЕДВАНСМЕНТ».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2017 року по справі № 522/2036/17 відкрито провадження по справі за вищевказаним адміністративним позовом.

06 березня 2017 року через канцелярію суду надійшла заява Одеської міської ради про закриття провадження у справі у звязку з неналежністю розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства. В обґрунтування вказаної заяви Одеська міська рада зазначила, що на підставі оскаржуваних рішень у третьої особи виникло цивільне право - право користування земельною ділянкою, а відтак правовідносини, які склалися між сторонами, не є публічно-правовим спором і не підпадають під визначення справи адміністративної юрисдикції. Крім того, відповідач зазначив, що при здійсненні повноважень власника землі Одеська міська рада є рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якої у спірних правовідносинах спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею.

Підтримуючи обґрунтування, зазначені в заяві, представник Одеської міської ради в судовому засіданніпросила заяву задовольнити та закрити провадження у справі.

Представник позивача і позивач не заперечували проти задоволення заяви про закриття провадження, вважачи, судову практику та просили повернути судовий збір.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим, ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Питання віднесення певної справи до адміністративної юрисдикції деталізовано у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів».

У п. п. 2, 3 даної Постанови зазначено, що законодавство не містить визначення терміна «публічно-правовий спір». Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Зокрема, за змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно - правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи,а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Правовий статус Одеської міської ради визначено Законом №280/97-ВР, статтею 10 якого встановлено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі статтею 16 цього Закону матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, позабюджетні цільові (у тому числі валютні) та інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також обєкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права субєкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Так, відповідно до ст. 172 Цивільного кодексу України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом. А згідно зі ст. 169 Цивільного кодексу України територіальні громади діють у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Предметом спору у даній справі є рішення Одеської міської ради від 21.09.2016 року № 1163-VII «Про надання дозволу товариству з обмеженою відповідальністю «ЕДВАНСМЕНТ» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0, 1400 га, за адресою: м. Одеса, площа Старосінна, 1, 2/3, для експлуатації та обслуговування торговельного ринку та благоустрою прилеглої території» та від 07.12.2016 року № 1493-VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0, 1201 га, за адресою: м. Одеса, площа Старосінна, 1, 2/3, та надання її в оренду ТОВ «ЕДВАНСМЕНТ».

На підставі оскаржуваних рішень третьою особою ТОВ «ЕДВАНСМЕНТ» укладено договір оренди землі від 23.12.2016 року з Одеською міською радою, відповідно до якого в оренду передається земельна ділянка площею 0,1201 га, розташована за адресою: м. Одеса, площа Старосінна, 1, 2/3.

З викладеного вбачається, що на підставі оскаржуваних рішень у третьої особи виникло цивільне право - право користування зазначеною земельною ділянкою, а відтак правовідносини, які склалися між сторонами, не є публічно-правовим спором і не підпадають під визначення справи адміністративної юрисдикції.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд України у своїх рішеннях від 01.10.2013 року по справі №21-228а13, від 09.04.2012 року по справі №21-291а11, від 22.10.2012 року по справі №3-34гс12, відповідно до яких «після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності (користування)… виник спір про право цивільне, а відтак і захищати свої права та інтереси особи повинні у способи, визначені у статті 16 Цивільного кодексу України».

Так, відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами є приватно - правовими, а отже, спір у сфері публічно - правових відносин в даному випадку відсутній. Наведене свідчить про невідповідність даного спору предметній юрисдикції адміністративних судів.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд, встановивши, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, закриває провадження у справі.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про необхідність закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1

Керуючись ст.3,17, 157 КАС України, п.5. ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Одеського міського -задовольнити.

Провадження по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа ТОВ «ЕДВАНСМЕНТ» про визнання протиправними та скасування рішень Одеської міської ради - закрити.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України м. Одеси в Одеській області, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського 6, повернути повністю позивачу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1) - судовий збір у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн., який було сплачено на номер рахунку: 0008, одержувач: ГУ ДКСУ в Одеській області, код Банку: 828011, згідно оригіналу квитанції № ПН150 від 01.02.2017 року за призначенням платежу (*;101;;22030101; Суд.збір ,за поз.ОСОБА_1, Приморськ.р/с м. Одеси. Нар.та пер.повн.Терм.спл.-01/02/17р. від ОСОБА_1 в т.ч. ПДВ), платник ОСОБА_1

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали відповідно до ч.3 ст. 186 КАС України.

Суддя: Домусчі Л.В.

27.03.2017