Справа № 492/360/17
Суддя: Варгаракі С. М.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 492/360/17
Провадження № 2-а/492/17/17
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Варгаракі С.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області про визнання неправомірною відмову в підтвердженні періоду роботи, що дає право на пільгову пенсію, в призначенні пільгової пенсії і зобов'язання призначити пільгову пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області (далі за текстом - УПФУ), посилаючись на те, що він має право на пільгову пенсію, оскільки він працював трактористом-машиністом, але рішенням УПФУ № 12 від 03.03.2017 року йому було відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 05.06.1979 року по 12.01.2007 року та в призначенні такої пенсії, у зв'язку з відмовою СВК ім. Шевченко видати довідку про пільговий стаж роботи. Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач просить суд визнати неправомірною відмову УПФУ в підтвердженні зазначеного періоду роботи на посаді тракториста-машиніста, відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язати УПФУ призначити пільгову пенсію, згідно п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 10.11.2016 року.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 23.03.2017 року відкрито скорочене провадження у адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області про визнання неправомірною відмову в підтвердженні періоду роботи, що дає право на пільгову пенсію, в призначенні пільгової пенсії і зобов'язання призначити пільгову пенсію.

Представник відповідача 29.03.2017 року надала до суду письмові заперечення проти адміністративного позову, згідно яких просив залишити адміністративний позов ОСОБА_1 без задоволення. В обґрунтування заперечень представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пільгової пенсії, оскільки стаж роботи з 05.06.1979 року по 12.01.2007 року не зараховано до пільгового стажу роботи у зв'язку з відсутністю первинних документів. При цьому представник відповідача зазначив, що відповідно до чинного законодавства за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлене для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймають уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Представник відповідача вказує на те, що відсутність підтвердження пільгового стажу не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свобод в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі ,в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією й законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р., громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Виходячи з положень зазначених вище законів, Кодексу та з контексту Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Згідно п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менш як 20 років на зазначеній посаді.

Таким чином, для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах на підставі п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» необхідним є наявність: факту досягнення позивачем 55 років; факту наявності трудового стажу на роботі тракториста-машиніста не менше 20 років; а також факту безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції.

Як вбачається з паспорту громадянина України позивач досяг 55 річного віку 10 листопада 2016 року (а. с. 6) тавін 02.02.2017 рокузвернувся до УПФУ з письмовою заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, надавши всі необхідні документи.

Листом № 942/03 від 07.03.2017 року УПФУ позивачу повідомлено, що рішенням УПФУ № 12 від 03.03.2017 року йому відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 05.06.1979 року по 12.01.2007 року та в призначенні такої пенсії, оскільки посада тракториста-машиніста п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не передбачена (а. с. 13, 14).

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів. Згідно п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів виданих за місцем роботи.

Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 1 роз'яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Позивач має трудову книжку. Відповідно до записів трудової книжки колгоспника (а. с. 8-12), позивач працював трактористом-механізатором в період з 05.06.1979 року по 12.01.2007 року в колгоспі ім. Шевченко (а. с. 8-12). Для підтвердження трудового стажу, на відповідній посаді, у вказаний період, крім трудової книжки, судом додатково проаналізовані копії наданих довідок СВК ім. Шевченко № 5 від 20.01.2017 року (а. с. 16), відомості про кількість вироблення трудоднів (людино днів), трудову участь в колгоспному виробництві (а. с. 17), які підтверджують стаж позивача на посаді тракториста не менше 20 років (а. с. 16, 17).

За правилами ч. 1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Це означає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії, за обставин, коли перевіркою встановлено факт роботи трактористом-машиністом.

Більш того, суд вважає за необхідне звернути увагу на положення ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідно до яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведений факт роботи позивача трактористом-машиністом менше 20 років, тому відповідач не виконав покладені на нього ч. 2 ст. 71 КАС України обов'язки щодо надання доказів при запереченні проти позову.

За цих обставин справи, суд приходить до висновку, що у позивача є право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, відповідно до рішення УПФУ про відмову позивачу в призначенні пільгової пенсії за віком, позивачу фактично було відмовлено в призначені пенсії за віком, у зв'язку з відсутністю пільгового стажу відповідно до вимог п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, виходячи із встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно, всупереч норм чинного законодавства, відмовив позивачу в зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 05.06.1979 року по 12.01.2007 року та в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з чим таке рішення відповідача підлягає визнанню протиправними.

Не збереження інших первинних документів, а саме таких як табелів обліку робочого часу, облікових рахунків (карток) нарахування заробітної плати, нарядів на виконання робіт, штатних розписів, посадових інструкцій та інших з вини підприємства, установи чи організації, з якими позивач знаходився в трудових відносинах та виконував роботу тракториста-машиніста, не може позбавити його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При викладених обставинах, зважаючи на вищевказані докази, досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання УПФУ призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ст.ст. 7, 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія позивачу повинна бути призначена з дня досягнення пенсійного віку, тобто з 10.11.2016 року.

Керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст. ст. 1, 7, 13, 62, 83, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 6-14, 71, 159-163, 167, 183-2, 184, 185, 186, 187 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області про визнання неправомірною відмову в підтвердженні періоду роботи, що дає право на пільгову пенсію, в призначенні пільгової пенсії і зобов'язання призначити пільгову пенсію - задовольнити повністю.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області в призначенні пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за віком на пільгових умовах на підставі п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН: НОМЕР_1) період роботи в СВК ім. Шевченко Арцизького району Одеської області з 05 червня 1979 року по 12 січня 2007 року включно, як тракториста-машиніста та призначити пільгову пенсію на підставі п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 10 листопада 2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області виконати постанову негайно у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя

Арцизького районного суду С.М. Варгаракі