Справа № 161/17692/16-а, 2-а/161/88/17
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Львів № 876/2321/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.01.2017р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

27.12.2016 р. позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язати провести перерахунок розміру призначеної пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» з врахуванням підвищення в розмірі 90 % від суми заробітної плати, яка викладена у довідці від 09.12.2016 р. № П-130/14-38.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.01.2017р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.01.2017р. скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, 13.12.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою, у зв'язку із збільшенням посадових окладів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та витребування даних про зарплату для проведення перерахунку.

Рішенням № 430/П-01 від 23.12.2016 року відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії мотивуючи своє рішення тим, що для перерахунку пенсії надана довідка від 0912.2016 року № П-130/14-38 не встановленої форми, яка видана Головним управлінням статистики у Волинській області безпідставно.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1 затверджено форму довідки про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

Форму вказаної довідки було виключено згідно із змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 4 липня 2016 року N15-2.

Як зазначено в п. 3 цієї постанови правління Пенсійного фонду України від 4 липня 2016 року N 15-2, вказана постанова набирає чинності з дня її офіційного опублікування. Офіційне опублікування вказаної постанови Пенсійного фонду України мало місце в Офіційному віснику України, 2016, N 67 (02 вересня 2016 року), ст. 2258.

Тобто, форма довідки з приводу якої мало місце звернення позивача, була виключена з 02.09.2016 року, а отже на день звернення позивач 13.12.2016 року вона не була чинною.

Дана позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 16 грудня 2016 року у справі №К/800/34748/16.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 були внесені зміни до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", яка починаючи з 01 грудня 2015 року передбачає, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Тобто, починаючи з 01 грудня 2015 року державні органи за останнім місцем роботи уповноважені видавати довідку лише для призначення пенсії, а не для її перерахунку.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії згідно довідки від 09.12.2016 р. № П-130/14-38.

Щодо перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати працюючого державного службовця колегія суддів зазначає наступне.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» і викладено цю норму у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Крім того, постановою Кабінету Міністрів №1013, норми якої набрали чинності з 15 грудня 2015 року, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865, а саме, виключено пункт 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу».

Колегія суддів вважає зазначити, що нездійснення перерахунку пенсії позивачу не призвело до зменшення розміру пенсії, яку особа отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Так, у пункті 2.1 рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначено, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Великода проти України» зазначено, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Враховуючи те, що Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення перерахунку призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів з 01 січня 2015 року, а Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, який набув чинності з 01 травня 2015 року пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким не передбачено перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а тому, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст.200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.01.2017р. у справі за № 161/17692/16-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя М.В. Костів

Суддя Р.М. Шавель

Ухвала складена в повному обсязі 31.03.2017 року.