Справа № 361/7223/16-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/7223/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Василишин В.О.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

29 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Лисенко І.Д., представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Лич С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2017 року позов задоволено частково.

Відповідач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію як особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, також є інвалідом (ІІ група інвалідності) внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) Серія НОМЕР_1, видане Київською облдержадміністрацією.

24 листопада 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про перерахунок пенсії із урахуванням заробітної плати, отриманої за роботу в зоні ЧАЕС.

Листом 07 грудня 2016 року відповідач повідомив позивачу про відсутність підстав у проведенні перерахунку пенсії.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати відмову Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_5 від 07 грудня 2016 року протиправною;

- зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити йому з 24 травня 2016 року перерахунок та виплату пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження за період з 26 по 29 квітня 1986 року, в розмірі 882,12 крб.:4 дні х 30 календарних днів, без обмеження її максимального розміру та з урахуванням уже проведених виплат.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано жодних доказів, які б доводили, що дані, які містяться в довідці про заробітну плату, одержану позивачем за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках № 111 від 14 листопада 2016 року містять неправдиві або недостовірні дані, в судовому порядку вказана довідка недійсною не визнавалася.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Так, з копії довідки від 14 листопада 2016 року № 111 вбачається, що розмір заробітної плати ОСОБА_4 за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС в м. Чорнобиль м. Прип'ять у період з 26 по 29 квітня 1986 року становить 882,12 крб.

Згідно із розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» у тих випадках, коли працівник отримує граничну допустиму дозу радіації, йому виплачується одноразова винагорода. Особам офіцерського і начальницького складу органів внутрішніх справ така винагорода виплачується в розмірі трьох місячних окладів грошового утримання за посадою і спеціальному званню.

Зазначені норми оплати роботи в зонах небезпечності поширювались також на осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».

Як зазначалося, до спірної довідки від 14 листопада 2016 року № 111 було включно одноразову грошову винагороду в розмірі 600 крб. При цьому, відповідач наголошує на відсутності доказів виплати такої винагороди у період роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС.

Проте, апеляційний суд вважає за необхідне зазначати, що достовірність сум, визначених у довідці від 14 листопада 2016 року № 111, у тому числі правомірності включення до неї одноразової грошової винагороди в розмірі 600 крб не підлягає доказуванню у даній справі з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, відповідно до постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2016 року по справі № 361/5043/16-а, яка набрала законної сили 11 жовтня 2016 року визначено розмір заробітної плати ОСОБА_4 в сумі 882 крб. 12 коп., одержаної за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль та м. Прип'ять Чорнобильського району з 26.04.1986 по 29.04.1986. Окрім того, зазначеним рішенням також зобов'язано Броварський міський відділ (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) головного управління МВС України в Київській області включити в довідку про заробітну плату, окрім іншого, одноразову грошову винагороду за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі 600 карбованців.

Таким чином розмір заробітної плати позивача за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль та м. Прип'ять Чорнобильського району з 26.04.1986 по 29.04.1986, у тому числі розмір одноразової грошової винагороди, є встановленою судовим рішенням відносно позивача обставиною, яка в силу ст. 255 КАС є обов'язковою та не підлягає повторному доказуванню. З огляду на це, колегія суддів відхиляє посилання відповідача на відсутність підтверджуючих первинних документів про отримання позивачем у 1986 році одноразової грошової винагороди в розмірі 600 крб.

Окрім того, листом Міністерства праці України від 22.11.1995 № 09-3815 повідомлялося, що у разі неправильного нарахування заробітної плати особам, які брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії па ЧАЕС у 1986-1987 роках, згідно з листом Міністерства праці України від 29 10.1992 № 09-3751 Міністерства України у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС від 29.10.1992 № 1082/ЗК та Міністерства фінансів України від 29.10.1992 № 13-412/308 на підставі стверджуючих документів підприємство (організація), яке відряджало працівника в зону відчуження (або його правонаступник), має зробити перерахунок заробітної плати і надати довідку про новий розмір заробітної плати в зоні відчуження для подання до органу Пенсійного Фонду України за місцем проживання особи - для перерахунку розміру пенсії.

Щодо віднесення спірної одноразової грошової винагороди до складу заробітної плати то слід зазначити, що це питання раніше діюче законодавство чітко не регулювало. Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» з метою виплати одноразових винагород було збільшено саме фонд заробітної плати. Розмір вказаної винагороди обчислювався позивачу виходячи з трьохкратного розміру місячного грошового утримання (заробітної плати; 200 крб х 3). З урахуванням цього, колегія суддів дійшла висновку, що одноразова винагорода у розмірі 600 крб, що отримана позивачем у 1989 році, входила до структури заробітної плати.

Крім того, включення одноразових виплат до структури заробітної плати, з яких розраховується сума пенсій передбачає також і чинне законодавство України, зокрема: Закони України «Про оплату праці» (ст.ст. 1,2), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (ст. 41), практика Верховного Суду України (постанова від 14.05.2013 по справі № 21-125а13).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач має право на перерахунок пенсії виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, в тому числі з урахуванням сум нарахованої та виплаченої одноразової винагороди за участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі 600 крб на підставі довідки від 14 листопада 2016 року № 111.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав на задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2017 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст рішення виготовлений 29.03.2017.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.