Справа № 395/1131/16-а(2-а/395/1/2017)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2017 рокусправа № 395/1131/16-а провадження №2-а/395/1/2017

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2017 року по справі №395/1131/16-а(провадження №2-а/395/1/2017) за позовом ОСОБА_1 до Маловисківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання рішень та дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,-

В с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

1) поновити строк звернення до суду за захистом порушеного права;

2) визнати протиправними та скасувати:

- рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій від 14.02.2013 р. № 1 Управлінні Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про стягнення з пенсій позивача, починаючи з березня 2013 р. щомісячно в розмірі 20% від суми нарахованої пенсії до повного погашення зайво отриманих ним коштів в сумі 81.009,42 грн.;

- рішення відповідача про невиплату йому нарахованої пенсії за перші сім місяців 2011 р. на загальну суму 25.257,40 грн.;

- рішення відповідача про зменшення йому пенсії з 01.11.2011 р. по жовтень 2016 року включно.

3) зобов'язати відповідача повернути, тобто виплатити йому безпідставно утримані щомісячно з його пенсії за період з 01.03.2013 р. по жовтень 2016 року включно кошти в сумі 19.506,15 грн. та кошти в сумі 19.506,15 грн. проіндексувати та сплатити йому без стягнення з нього відповідних податків та зборів;

4) зобов'язати відповідача повернути, тобто виплатити йому невиплачені нараховані суми пенсії за перші сім місяців 2011 року на загальну суму 25.257,40грн. та кошти в сумі 25.257,40 грн. проіндексувати та сплатити йому без стягнення з позивача відповідних податків та зборів;

5) зобов'язати відповідача за період з 01.11.2011 р. по 01.10.2016 р. нарахувати йому кошти пенсії, де загальна сума складає 249.415,20 грн., та кошти в сумі 249.415,20 грн. проіндексувати та сплатити йому без стягнення з нього відповідних податків та зборів;

6) зобов'язати відповідача з 01.09.2016 р. щомісячно в подальшому нараховувати та сплачувати йому пенсію в розмірі не менше 8.574,90 грн.;

7) стягнути з відповідача на користь позивача моральну немайнову шкоду в сумі 1.000 грн. без стягнення з нього відповідних податків та зборів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неправомірні рішення та дії УПФУ щодо утримання з його пенсія сум, які відповідач вважає зайво нарахованими. Позивач вказував на те, що у відповідача не було законних підстав для утримання таких сум, оскільки раніш призначена пенсія була призначена на підставі документів, достовірність яких не була спростована. Крім цього, позивач вказував на те, що розмір пенсії, яка виплачується відповідачем на теперішній час, не відповідає вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016р., позов, в частині заявлених вимог про визнання протиправними та скасування рішення відповідача про невиплату нарахованої пенсії за перші сім місяців 2011 р., рішення відповідача про зменшення пенсії з 01.11.2011 р., рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій, покладення на відповідача зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, за період, починаючи із 01 січня 2011 року по 22 березня 2016 року, залишено без розгляду у звязку з пропуском строку звернення з позовом до суду.

Постановою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено. Постанова суду фактично мотивована правомірністю дій відповідача щодо утримання з пенсії позивача сум, які отриманні останнім без достатніх на те підстав, у звязку з встановленням факту надання позивачем до УПФУ документів для призначення пенсії, які в дійсності не видавалися уповноваженими на те органами. Крім цього, суд першої інстанції вказав на правильність розрахунку розміру пенсії позивача, яка останньому виплачується на теперішній час.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для утримання з пенсії коштів, оскільки надані відповідачем докази не спростовують достовірності документів, на підставі яких раніш була призначена пенсія. Тобто, фактично позиція позивача полягає у тому, що оскільки факту зловживання з боку позивача при поданні документів для призначення пенсії жодним правомочним органом не встановлювалось, проведення відрахувань та невиплат з пенсії позивача є безпідставним.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Так, в апеляційній скарзі позивач просить задовольнити його позов у повному обсязі, але, як зазначено вище. ухвалою суду від 13.10.2016р. позов було залишено без розгляду, в частині заявлених вимог за період з 01.01.2011р. по 22.03.2016р., в тому числі в частині заявлених вимог щодо оскарження:

- рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій від 14.02.2013 р. № 1 Управлінні Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про стягнення з пенсій позивача, починаючи з березня 2013 р. щомісячно в розмірі 20% від суми нарахованої пенсії до повного погашення зайво отриманих ним коштів в сумі 81.009,42 грн.;

- рішення відповідача про невиплату йому нарахованої пенсії за перші сім місяців 2011 р. на загальну суму 25.257,40 грн.;

- рішення відповідача про зменшення йому пенсії з 01.11.2011 р. по жовтень 2016 року включно.

Вказана ухвала суду першої інстанції, за наслідками апеляційного розгляду, набрала законної сили.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції, під час розгляду цієї справи, не існує підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції щодо залишення позову без розгляду, а відповідно відсутні підстави і для надання правової оцінки зазначеним рішенням відповідача, які оскаржувалися позивачем та відносно яких судом постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду.

Щодо утримання з пенсії позивача коштів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, встановлені обставини справи свідчать про те, що з 16.10.2006р. позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 636,76грн.(а.с.117). Підставою для призначення пенсії стала подана позивачем заява (а.с.114) до якої, зокрема, було долучена довідка МСЕК, в якій зазначено те, що захворювання позивача повязані з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В подальшому призначена позивачу пенсія перераховувалась у сторону збільшення на підставі, у тому числі, рішень судів.

Так, відповідно до постанови Новомиргородського районного суду від 06.05.2011р. у справі за № 2а-361/1115/2011 управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі було зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням раніше здійснених виплат, відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.07.2010 р. по 30.11.2010 р.

Розмір пенсійної виплати після перерахунку склав 4871,20 грн. Розпорядженням вищевказаного управління від 25.07.2011 р. позивачу було перераховано пенсію.

Згідно протоколу від 25.07.2011 р. позивачу було нараховано пенсію в сумі 17.863,30 грн.

Крім цього, відповідно до постанови Новомиргородського районного суду від 20.06.2011 р. у справі за № 2а-1323/1115/2011 управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі було зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням раніше здійснених виплат, відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 03.12.2010 р. без кінцевої дати.

Розмір пенсійної виплати склав 5.041,20 грн.

Розпорядженням від 15.07.2011 р. позивачу було перераховано пенсію.

Згідно протоколу від 22.07.2011 р. позивачу було нараховано пенсію в сумі 28.668,74 грн.

За обома протоколами вищезазначеним управлінням у серпні 2011 р. було здійснено виплату на загальну суму 46.532,04 грн.

Протягом грудня 2011 року січня 2012 року в УПФУ в Новомиргородському районі проводилась ревізія окремих питань в частині правильності призначення пенсій особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обґрунтованості видачі документів, що слугували підставою для призначення пенсії.

В ході ревізії було направлено запит до Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

З отриманої відповіді вбачається, що ОСОБА_1 не видавався експертний висновок про причинний зв'язок захворювання із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Таким чином, в результаті ревізії було з'ясовано, що в порушення положень ст. 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі - ОСОБА_2 № 2262) та ст.64 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 було надано недостовірні дані до Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи» (далі - МСЕК) для отримання довідок МСЕК, а саме: подано недостовірний експертний висновок Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Дніпропетровська РМЕК) для встановлення інвалідності. На підставі саме цього висновку МСЕК визнала ОСОБА_1 інвалідом внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Окрім цього, було зясовано, що виписки із акту огляду у МСЕК були видані на підставі експертного висновку РМЕК, який відповідно до листа Дніпропетровської РМЕК від 03.02.2012 року № 586 ОСОБА_1 не видавався.

02.02.2012 р. управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі повідомило позивача про припинення виплати пенсії по інвалідності з лютого 2012 року.

Дане рішення про припинення виплати пенсії з лютого 2012 року до вересня 2016 р. позивачем не оскаржувалось.

Листом за № 04-03/50-93 від 04.01.2013 р. департамент соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації повідомив управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, що посвідчення 1 категорії №434388 та вкладка до нього №105, видані ОСОБА_1, є недійсними та підлягають вилученню.

Про вищезазначений лист головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило управлінню Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі в кінці січня 2013 року.

З огляду на встановлені обставини, комісія з питань призначення і виплати пенсій управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі 14.02.2013 р. прийняла рішення № 1 про стягнення надміру виплаченої пенсії з ОСОБА_1 в сумі 81.009,42 грн.

09.04.2013 р. про вказане рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій від 14.02.2013 р. № 1 було повідомлено позивачеві ОСОБА_1, однак заявник до вересня 2016 р. його не оскаржував.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником неправдивих даних можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються з нього на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України.

З огляду на встановлені обставини справи, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що у відповідача були правові підстави для утримання з позивача сум, які ним безпідставно отриманні, а саме отриманні внаслідок надання до УПФУ документів для призначення пенсії, які фактично не видавалися уповноваженими органами, у звязку з чим пенсію було призначено позивачу без достатніх для цього правових підстав.

При цьому, колегія суддів враховує, що на теперішній час існує рішення відповідача, а саме рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій від 14.02.2013 р. № 1 Управлінні Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про стягнення з пенсій позивача, починаючи з березня 2013 р. щомісячно в розмірі 20% від суми нарахованої пенсії до повного погашення зайво отриманих ним коштів. Вказане рішення позивачем було оскаржено лише у межах цієї справи, але позов в цій частині, як зазначено вище, залишено судом без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Таким чином, на теперішній час існує чинне рішення УПФУ про стягнення з пенсії позивача коштів, у звязку з чим відсутні підстави стверджувати про неправомірність дій відповідача щодо щомісячного відрахування з пенсії позивача 20% на погашення безпідставно отриманих ним коштів.

Щодо доводів позивача про неправомірність визначення відповідачем розміру пенсії, яку на теперішній час отримує позивач, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 14.06.2012р. ОСОБА_1 вдруге звернувся до УПФУ про призначення пенсії по інвалідності на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.109).

Протоколом №4121 від 20.06.2012р. (а.с.111) позивачу призначено пенсію по інвалідності з 11.04.2012р. Підставою для призначення пенсій стали подані позивачем документи, зокрема, виписка із Акту огляду МСЕК від 21.05.2012р. (а.с.112). Розмір призначеної пенсії становив 1885,50грн.

В подальшому пенсія позивача перераховувалася у сторону збільшення та станом на 01.11.2016р. (на час розгляду справи у суді першої інстанції) становила 2542,50грн.

Як вбачається з заявленого позову, ОСОБА_1 фактично не погоджується з розміром пенсії, оскільки такий розмір не відповідає вимогам ст..ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У свою чергу, відповідач вказує на те, що розрахунок пенсії здійснено з урахуванням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та положень постанов Кабінету Міністрів України, зокрема, постанови КМУ №745.

Відповідно до ст. 49 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно положень статті 63 Закону України Про статус і соціальний захистгромадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Законом України від 14 червня 2011 року № 3491-VI Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік Прикінцеві положення Закону України від 28 грудня 2010 року № 2857-VI Про Державний бюджет України на 2011 рік доповнено пунктом 4, яким, зокрема, встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету ПФУ на 2011 рік (пункт 7 Закону № 3491-VI).

На виконання пункту 7 Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік від 14 червня 2011 року №3491-VI Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 6 липня 2011 року №745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, яка набрала чинності з 23 липня 2011 року.

Отже, у зв'язку з прийняттям зазначеного нормативно-правового акта застосування положень статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 23 липня 2011 року здійснюються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 у справі № 1-11 пункт 4 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним).

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 №3-рп/2012 у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення деяких статей Конституцій України, Бюджетного кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України суд розтлумачив, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

01 січня 2012 року набрав чинності ОСОБА_2 України Про Державний бюджет України на 2012 рік, пунктом 3 Розділу Прикінцеві положення якого передбачено, що у 2012 році норми і положення, зокрема, статті 39, 50, 51, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

На виконання вимог зазначеного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 23 листопада 2011 року №1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка набрала чинності 01 січня 2012 року.

Таким чином, на час призначення пенсії відповідач правомірно керувався постановами КМУ, якими визначався розмір пенсії для певних категорій осіб, які постраждали внаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС.

Крім цього, Законом №76-VІІІ від 28 грудня 2014 року Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України до статей 50, 54 Закону 796-ХІІ були внесені зміни, відповідно до яких особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Умови, порядок призначення та мінімальні розмірі пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України. ОСОБА_2 набрав чинності з 1 січня 2015 року.

Редакція статей 50, 54 Закону №796-ХІІ є діючою на час виникнення між сторонами спірних правовідносин та неконституційною не визнавалась.

Отже, відповідач, здійснюючи нарахування та виплату позивачу пенсії по інвалідності у визначеному Кабінетом Міністрів Україні розмірі, діяв на підставі та у спосіб, що визначені Законом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі зясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у звязку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2017 року по справі №395/1131/16-а(провадження №2-а/395/1/2017) без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 03.04.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк