Справа № 704/1345/16-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 704/1345/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Дьяченко Д.О. Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Тальнівському районі Черкаської області на постанову Тальнівського районного суду Черкаської області від 11 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Тальнівському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :
У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати відмову Відповідача у проведенні перерахунку пенсії відповідно до довідки №203 від 05.07.2016, виданої відділом зони Чорнобильської АЕС ГУ МВС України в Київській області, із заробітної плати отриманої за службу в зоні відчуження, із якої визначається пенсія 858 крб. 34 коп. протиправною; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії відповідно до довідки №203 від 05.07.2016, виданої відділом зони Чорнобильської АЕС ГУ МВС України в Київській області, із заробітної плати отриманої за службу в зоні відчуження, із якої визначається пенсія 858 крб. 34 коп. починаючи з 15 вересня 2016 року.

Постановою Тальнівського районного суду Черкаської області від 11 листопада 2016 року в порядку скороченого провадження адміністративний позов задоволено.

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Згідно частини першої ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю; неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2 КАС України.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом 2 групи, захворювання якого пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач з 15.09.2016 перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Тальнівському районі Черкаської області та отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до довідки №203 від 05.07.2016, виданої відділом зони Чорнобильської АЕС ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_1 в період з 26 квітня 1986 року по 30 квітня 1986 року брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. На період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС працював на посаді дільничного інспектора Прип`ятського МВВС. При цьому, збережений середній заробіток складає 35 крб., оплата праці 133, 34 крб., премія 90 крб. (згідно рішення суду), інші доплати 600 крб. (згідно рішення суду), разом 858, 34 крб. (а.с. 9). Вказана довідка видана на підставі рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 17.11.2015 №704/1144/15-а.

05 липня 2016 року відділом зони Чорнобильської АЕС ГУ МВС України в Київській області позивачу здійснено розрахунок-пояснення до вищевказаної довідки за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 26.04.1986 по 30.04.1986. Згідно довідки №203 від 05.07.2016 перерахунок здійснений з урахуванням коефіцієнта 4 відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення робітників підприємств, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (а.с. 10).

15 вересня 2016 року позивач звернувся з заявою до відповідача щодо поновлення виплати пенсії на підставі довідки №203 від 05.07.2016.

Листом від 30.09.2016 №5911/03 Управління Пенсійного фонду України у Тальнівському районі Черкаської області повідомлено, що в розрахунок пенсії врахована заробітна плата, яка нараховувалась за місцем його роботи, оскільки суми встановлені за рішенням суду страховими внесками не обкладались (а.с. 14).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача відсутні підстави не приймати довідку про заробіток позивача в зоні відчуження ЧАЕС у 1986 році, при цьому право позивача на призначення пенсії виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 році в розмірі фактичної заробітної плати за роботу у зоні відчуження із врахуванням коефіцієнта 2, 3, 4, а не виходячи з мінімальної заробітної плати в Україні, передбачено пунктом 1 Порядку №1210 і не може відповідачем тлумачитись та застосовуватись на власний розсуд.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон №796-XII) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Згідно з ст. 57 Закону №796-XII обчислення середньомісячного заробітку проводиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Обчислення пенсії по інвалідності та розрахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження передбачений Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з п. 1 Порядку №1210 цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

У відповідності до п.6 Порядку №1210 в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Пунктом 7 Постанови №1210 передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Згідно п. 9 Постанови №1210 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за відповідною формулою, де враховується середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії та розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках). При цьому, розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається: для пенсій по інвалідності - як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

Таким чином, розмір пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до частини першої статті 54 Закону №796-XII і Порядку №1210, ставиться в залежність від одержаного особою заробітку, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня.

Відповідно до ст.15 Закону №796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Довідку про заробітну плату за повний місяць перебування в зоні відчуження необхідно надавати за формою, встановленою відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (додаток 1 до Порядку).

У разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця, пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час в одному з неповних календарних місяців роботи. В такому випадку довідка про заробітну плату видається за формою, затвердженою Міністерством соціального захисту населення України (згідно листа від 27.02.1996 №01-3/244-013-21) за постановою Ради Міністрів УРСР та Української Республіканської ради профспілок від 10.06.1986 № 207-7 та у відповідності до інших нормативних актів про оплату праці, які діяли під час виконання роботи в зоні відчуження. У довідці повинно бути зазначено: денну (годинну) тарифну ставку, зону небезпеки, кратність оплати праці, оплата праці за роботу у вихідній та святковий день (із зазначення кількості днів), збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження, премія за діючими системами преміювання за роботу в зоні відчуження.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до довідки №203 від 05.07.2016, виданої відділом зони Чорнобильської АЕС ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_1 в період з 26 квітня 1986 року по 30 квітня 1986 року брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. При цьому, збережений середній заробіток складає 35 крб., оплата праці 133, 34 крб., премія 90 крб. (згідно рішення суду), інші доплати 600 крб. (згідно рішення суду), разом 858, 34 крб. (а.с. 9).

Вказана довідка видана на підставі рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 17.11.2015 по справі №704/1144/15-а, яке набрало законної сили.

Так, постановою Тальнівського районного суду Черкаської області від 17.11.2015 по справі №704/1144/15-а:

1) визнано неправомірними дії Відділу зони Чорнобильської АЕС ГУ МВС України в Київській області при наданні ОСОБА_1 довідки про грошове забезпечення на роботах в третій зоні небезпечності (в зоні відчуження), м. Прип`ять за період з 26 по 29 квітня 1986 року за №83 від 01.04.2015 без урахування виплати коштів за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення та винагороди;

2) зобов`язано відділ зони Чорнобильської АЕС ГУ МВС України в Київській області провести розрахунок грошового забезпечення позивачу, як колишнього лейтенанта міліції, дільничного інспектора Припятського МВВС УВС Київського облвиконкому з урахуванням вимог Постанови Ради Міністрів УРСР і Ради професійних спілок №207-7 від 10 червня 1986 року, розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964рс за роботу в третій зоні небезпечності (в зоні відчуження), м. Прип`ять за період з 26 по 30 квітня 1986 року врахувавши одноразову грошову винагороду за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі 600 карбованців та винагороду-премію в розмірі 90 крб;

3) зобов`язано відділ зони Чорнобильської АЕС ГУ МВС України в Київській області на підставі проведеного розрахунку осучаснити його та стягнути на користь позивача недоплачену суму коштів, одноразову грошову винагороду за отриману гранично допустиму дозу радіації в третій зоні небезпечності (в зоні відчуження), м. Прип`ять за період з 26 по 30 квітня 1986 року в розмірі трьох місячних окладів грошового утримання по посаді та спеціальному званню;

4) зобов`язано відділ зони Чорнобильської АЕС ГУ МВС України в Київській області надати позивачу довідку про його перераховане грошове забезпечення з урахуванням вимог передбачених Постановою Міністрів УРСР і Укр відділ зони Чорнобильської АЕС Української Ради професійних спілок №207-7 від 10 червня 1986 року, Кабінету Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964рс за роботу в третій зоні небезпечності (в зоні відчуження), м. Прип`ять за період з 26 по 30 квітня 1986 року (а.с. 11-12).

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки обставини щодо періоду роботи позивача у зоні відчуження у 1986 році з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, населених пунктів, у яких працював позивач, виконуючи такі роботи, а також розміру виплаченої йому заробітної плати за таку роботу встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, то такі обставини не потребують доказуванню.

При цьому, відповідач не надав суду письмові докази, які б свідчили про незаконність цієї довідки або що така довідка містить неправдиві або недостовірні дані. В судовому порядку вказана довідка недійсною також не визнавалась.

Таким чином, відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки №203 від 05.07.2016, оскільки право позивача на заробітну плату у підвищеному розмірі за період його роботи в зоні відчуження гарантоване державою шляхом видання вказаної довідки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.11.2015 (справа №539/394/14-а) та в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 06.12.2016 (справа №734/1443/16-а) та від 12.10.2016 (справа №361/6523/14-а).

При цьому, колегія суддів звертає увагу на частину третю статті 2 КАС України, якою передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач при розгляді заяви позивача від 15.09.2015 діяв неправомірно, на не підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що рішення суду першої інстанцій є законним та обгрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно із частиною першою ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Тальнівському районі Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Тальнівського районного суду Черкаської області від 11 листопада 2016 року без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.