Справа № 802/867/15-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/867/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Віятик Н.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

30 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом Липовецького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області до Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2 в розмірі 63546,79 грн.,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2015 року позивач - Липовецьке об'єднане УПФУ Вінницької області звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2 в розмірі 63546,79 грн.

Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 03.02.2017 року вказаний позов задовольнив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ПАТ "Турбівський каоліновий завод" (), знаходиться на обліку в органах Пенсійного фонду України та є платником відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Позивач зазначив, що за відповідачем станом на час звернення до суду рахується заборгованість по відшкодуванню до Пенсійного фонду України фактичних витрат по виплаті пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в сумі 63546,79 грн., яка виникла за період з 01.01.2014 року по 25.03.2015 року.

У зв'язку з чим позивач направив відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з 01.01.2014 року по 25.03.2015 року, на суму 63 546,79 та вимогу по їх відшкодуванню.

Враховуючи, що вказану заборгованість відповідач добровільно не сплатив, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом щодо її примусового стягнення.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України Про пенсійне забезпечення та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно п.2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно п.6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абз.1 част.2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно до ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" об'єктом оподаткування для платників збору є фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 цього закону.

Згідно п. 6.4 розділу 6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно п.6.7 розділу 6 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно з п. п. 6.8 п. 6 Інструкції підприємства та організації зобов'язані щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

ОСОБА_2 фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Тобто, відповідач згідно зазначених норм законодавства, зобов'язаний проводити оплату до Пенсійного фонду України відшкодування фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам відповідача у зв'язку з чим вся належним чином підтверджена заборгованість відповідача повинна бути відшкодована.

Разом з тим згідно матеріалам справи, у вказаному розрахунку на відшкодування фактичних витрат на доставку та виплату пенсії, до загальної суми розрахунку зокрема включено суму заборгованості за квітень 2014 року у розмірі 16 842,73 грн.

Однак, як встановлено під час розгляду справи відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18.01.2017 року у справі № 802/1985/14, з відповідача ПАТ "Турбівський каоліновий завод" вже стягнуто вказану суму заборгованості за квітень 2014 року у розмірі 16 842,73 грн.

Отже, зазначена сума заборгованості в межах розгляду даної справи стягненню не підлягає, оскільки вже стягнена на підставі вказаного судового рішення від 18.01.2017 року

З урахуванням зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що постану суду першої інстанції необхідно скасувати в частині задоволення позовних вимог у розмірі 16 842,73 грн.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта стосовно неправомірності нарахування вказаної заборгованості у зв'язку із тим, що ПАТ "Турбівський каоліновий завод" не є правонаступником того підприємства де працювали особи, відшкодування виплати пенсії яким відповідач повинен сплатити, оскільки вирішення питання про встановлення того чи є він правонаступником відповідних підприємств та у зв'язку з чим чи правомірно було здійснено нарахування позивачем заборгованості відповідачу, не є предметом розгляду даної справи, в якій предметом є стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2, а тому суд не вправі надавати будь-яку оцінку зазначеним доводам відповідача.

Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача стосовно правомірності призначення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пенсій на пільгових умовах по списку № 2 за період їх роботи на ПАТ "Турбівський каоліновий завод" , як підстави для відсутності обов'язку сплати заборгованості, оскільки вказане питання також не є предметом розгляду даної справи та вже досліджувалося судом в межах адміністративної справи № 802/773/13-а за позовом Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" до Управління Пенсійного фонду України в м. Козятині та Козятинському районі, Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька за результатами якої у задоволенні позовних вимог ПАТ "Турбівський каоліновий завод" було відмовлено.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні частини позовних вимог, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом Липовецького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області до Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2 в розмірі 63546,79 грн. скасувати в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" () на користь Липовецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області () заборгованості в сумі 16 842,73 грн. (шістнадцять тисяч вісімсот сорок дві) гривні 73 копійок.

В цій частині ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Липовецького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області до Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" () на користь Липовецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області () заборгованості в сумі 16 842,73 грн. (шістнадцять тисяч вісімсот сорок дві) гривні 73 копійок відмовити.

В іншому постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_2