Справа № 466/10828/16-а
Суддя: Глинська Д. Б.
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«16» березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Глинської Д.Б.

при секретарі Гарасимяку Р.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Львова про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в :

у грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові, в якому просить суд постановити рішення, яким скасувати постанову від 20.12.2016 серії АР № 547388 про накладення на нього адміністративного стягнення у виду штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП України у звязку з порушенням п. 3.2. Правил дорожнього руху України.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що він, ОСОБА_1, 20 грудня 2016 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. Личаківській по лівій смузі в напрямку центру міста.

Під час руху близько 09.30 год. на вимогу звукового сигналу він був зупинений на вул. Личаківській 89 у м. Львові працівниками патрульної поліції. Виконуючи дану вимогу, він перелаштувався в правий ряд, щоб не створювати затору на дорозі та увімкнув аварійну сигналізацію. Після цього працівник патрульної поліції повідомив його про порушення ним ПДР України, а саме п.3.2, оскільки він не дав дорогу автомобілю швидкої медичної допомоги, який рухався з увімкненими проблисковими маячками синього кольору і спеціальним звуковим сигналом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП.

Вказану постанову вважає незаконно і такою, що винесена всупереч фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Дана подія відбувалася в ранковий час пік (близько 9.30) на центральній вулиці міста з перенасиченим рухом транспортних засобів, оскільки вул. Мечнікова закрита на ремонт. Під час руху автомобіля швидкої медичної допомоги він рухався по лівій смузі руху, в той час права смуга була повністю зайнята транспортними засобами, супроводжувалась заторами, і по ній тривалий час рухалась машина патрульної поліції. Почувши звуковий сигнал автомобіля швидкої медичної допомоги, він увімкнув сигнал правого повороту і зробив спробу перестроїтися в правий ряд, щоб не створювати затору на дорозі. Так як, правий ряд був весь зайнятий автомобілями, які рухалися в напрямку прямо, він не мав змоги прийняти вправо. Так як, на дорозі ситуація складається миттєво, його автомобіль міг створити в лівому ряду затор, а може і аварійну ситуацію, він свій автомобіль максимально наблизив до транспортних засобів, які стояли в правому ряду, вибравши момент та переконавшись в тому, що зустрічна смуга вільна, надав можливість проїзду автомобілю швидкої медичної допомоги по зустрічній смузі не затримуючи його.

На зауваження працівника патрульної поліції стосовно не своєчасного реагування на спеціальний звуковий сигнал автомобіля швидкої медичної допомоги він пояснив тим, що має вагомі проблеми зі слухом на ліве вухо. Працівник патрульної поліції, вислухавши його пояснення, незважаючи на це, виписав постанову про адміністративне правопорушення.

Вважає, що оскаржуваною постановою на нього неправомірно накладено адміністративне стягнення, вважає її незаконною, оскільки його дії були скеровані на те, щоб максимально швидко пропустити автомобіль швидкої медичної допомоги.

З огляду на такі факти просить винести рішення, яким скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №547388 від 20 грудня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, зіславшись на викладені в ньому обставини.

Представник Управління патрульної поліції у м. Львові ОСОБА_2 в судовому засіданні позов заперечила та просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, зясувавши обставини справи, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що 20 грудня 2016 року постановою серії АР № 547388 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Позивача визнано винним у тому, що він 20 грудня 2016 року о 09.30 год. керуючи транспортним засобом марки «Тоуоtа Саmгу» д.н.з. НОМЕР_2, у м. Львові на вул. Личаківській, 89 не дав дорогу автомобілю швидкої медичної допомоги, який рухався з увімкненими проблисковими маячками синього кольору і спеціальним звуковим сигналом, чим порушив п.3.2 ПДР.

Відповідно до п.3.2 ПДР України у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобовязані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до п.1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п.1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженоїнаказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80і81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Аналіз вищезазначених положень законодавства дає можливість дійти висновку, що інспектором правомірно було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні було оглянуто відеозапис із камери нагрудного реєсторатора інспектора поліції, що підтверджує правомірність та законність складання постанови від 20 грудня 2016 року серії АР № 547388.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, в силу положень ч.1 ст.71 КАС України позивач повинен довести ті обставини, на які він покликається як на підставу своїх вимог.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є безпідставним та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 10, 69, 70, 71, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст.ст. 9, 251, 252, 256, 268, 280, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Львова про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити за їх безпідставністю.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_3