Справа № 185/10021/16-а(2-а/185/70/17)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2017 рокусправа № 185/10021/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року

у справі №185/10021/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся у Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах, з урахуванням періоду навчання в професійно-технічному училищі №41 м. Тернівки Дніпропетровської області з 19 вересня 1991 року по 25 травня 1992 року та з 22 квітня 1994 року по 31 травня 1994 року, що складає 09 місяців 15 днів, періоду служби в армії з 02 червня 1992 року по 20 квітня 1994 року, що складає 01 рік 10 місяців 18 днів, до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01 грудня 2016 року.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 08 грудня 2016 року № 11172/05/18, Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, повідомило позивача про не зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду навчання з 19 вересня 1991 року по 25 травня 1992 року та з 22 квітня 1994 року по 31 травня 1994 року, оскільки після навчання він не працював на посаді електрослюсаря, період проходження строкової військової служби з 02 червня 1992 року по 20 квітня 1994 року та відсутність підстав для призначення пенсії за цих обставин (а.с. 17).

Також, на підставі поданих позивачем документів, обчислений відповідачем загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 20 років 10 місяців 13 днів, пільговий стаж - 18 років 2 місяці.

Вважаючи дії відповідача неправомірними, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмова Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області у призначенні пенсії ОСОБА_1 є неправомірною та підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції та зазначає наступне.

ОСОБА_1 з 16 вересня 1991 року по 18 вересня 1991 року був прийнятий на роботу на шахту ім. Героїв Космосу в/о «Павлоградвугілля» учнем електрослюсаря поверхні з повним робочим днем в шахті, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 18).

З 19 вересня 1991 року, позивач направлений на навчання в професійно-технічному училищі №41 м. Тернівка за спеціальністю «підземний електрослюсар» з відривом від виробництва, що підтверджується копією витягу з журналу наказів (а.с. 12).

Наказом № 87к від 26 травня 1992 року, з 26 травня 1992 року ОСОБА_1 був звільнений, у зв'язку з призивом на військову службу, яку він проходив з 02 червня 1992 року по 20 квітня 1994 року, що підтверджується військовим квитком та довідкою Павлоградського ОМВК від 06 грудня 2016 року №4/1086 (а.с.10,14,15,18,).

Після повернення з військової служби, наказом за №8-к від 27 травня 1994 року позивач був прийнятий учнем підземного електрослюсаря (а.с. 18).

Окрім того, ОСОБА_1 був відновлений на навчанні в професійно-технічному училищі №41 м. Тернівка, як такий, що повернувся зі Збройних сил України з 22 квітня 1994 року.

Рішенням кваліфікаційної комісії від 31 травня 1994 року позивачу було присвоєно кваліфікацію «електрослюсар підземний четвертого розряду», що підтверджується дипломом про закінчення Тернівського професійного гірничого ліцею (а.с. 9).

З 30 травня 1994 року по 08 червня 1994 рік, згідно наказу №83-к від 27 травня 1994 року, позивач працював на шахті ім. Героїв Космосу підземним учнем електрослюсаря добичної дільниці з повним робочим днем в шахті, що підтверджується довідкою яка уточнює пільговий характер роботи від 01 грудня 2016 року №819, виданої ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» та копією трудової книжки (а.с. 11,18).

Частиною 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії. Так працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди й інших корисних копалин, на будівлі шахт і рудників і в металургії - за списком робіт і професій, затверджених Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотах, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого покату, оброблювачі поверхневих дефектів металу(вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машин чи кранів металургійного виробництва(відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок) встановлено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутності необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Статтею 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» передбачено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, в тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує 3 місяців.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про загальний військовий обов'язок і військову службу», абзацу 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний захист і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Після навчання в Тернівському професійному гірничому ліцеї позивач з 30 травня 1994 року працював учнем електрослюсаря добичної дільниці з повним робочим днем в шахті, що підтверджується довідкою яка уточнює пільговий характер роботи від 01 грудня 2016 року №819, виданої ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» та копією трудової книжки.

Зазначена професія вказана у списку №1 постанови Ради міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах».

Відповідно до розділу I «Гірничі професії» Списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року за №10 та постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, правом на пільгову пенсію користуються всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність відмови відповідача, щодо не зарахування ОСОБА_1 періоду навчання та військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим