Справа № 645/5913/16-а
Суддя: Шарко О. П.
Дата ухвалення: 2017-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/5913/16-а
Провадження № 2-а/645/20/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді Шарка О.П., при секретарі Христенко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ПП 9-ї роти 3-го батальйону УПП у м.Харкові лейтенанта поліції Горошка Романа Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову серії АР № 900545 від 09.12.2016 року винесену Інспектором ПП 9-ї роти 3-го батальйону УПП в м. Харкові ДПП лейтенантом поліції Горошко Романом Вікторовичем у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 09 грудня 2016 року Інспектор ПП 9-ї роти 3го батальйону УПП у м.Харкові ДПП Горошко Р.В. виніс відносно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 900545 від 09.12.2016 року, тим самим притягнувши мене до адміністративної відповідальності та застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. При цьому з прийнятим рішенням суб'єктом владних повноважень він погодитись не може, вважає його не законним та таким, яке підлягає скасуванню. Так, в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності Відповідач вказує про порушення п. 8.4. «в» Правил дорожнього руху України вказавши, що я рухався на забороняючий знак 3.2. "Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. В дійсності 09.12.2016 року, приблизно о 08 год. 30 хв., він приїхав на власному автомобілі «Фольцваген Поло», д.н. 47-33ЕІ до пров. Соборний, у м.Харкові, заїзд до пров Соборного здійснював через вул. Квітки Основяненка, яка не має обмежень стосовно руху транспортних засобів, свій автомобіль він припаркував по пров. Сборному, вирішивши справи та від'їхавши з парко місця, він почав рух по пров. Соборному, у напрямку вул. . Квітки Основяненка, проїхавши певну відстань, він помітив, як позаду рухається автомобіль патрульної служби та зупинив його через деяку відстань. Вийшовши з автомобіля, йому пред'явлені вимоги про необхідність надання документів для пред'явлення, оскільки він, нібито порушив вимоги ПДР України, проїхавши на забороняючий дорожній знак «Рух механічних транспортних засобів заборонено», при цьому не відрекомендував себе та не надав свого посвідчення. У відповідь позивач наголосив, що ПДР він не порушував, виїжджав з парковочного місця не під забороняючи дорожній знак, що фактично виключає адміністративну відповідальність та спростовують доводи відповідача. До винесення постанови та під час її отримання, позивач наполягав на необхідності відібрати від нього пояснення, допитати свідків, очевидців події, які на той момент знаходились на місці зупинки. Крім того, позивач наголошував на необхідності складання протоколу про адміністративне правопорушення, який повинен був зафіксувати наявні докази та факти, надати можливість висловити свої заперечення, вказати про свідків обставин, та ознайомитись з правами, також позивач наполягав на відкладенні та залученні адвоката до розгляду справи. .

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся заздалегідь і належним чином, просив розглянути справу у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх наданими доказами, суд прийшов до наступного.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права.

Виходячи із завдання адміністративного судочинства на адміністративні суди покладено обов`язок при оскарженні рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими є органи соціального захисту населення, перевіряти оскаржувані рішення, дії або бездіяльність на їх відповідність певним критеріям, визначеним ч.3 ст. 2 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської діяльності.

У ході судового розгляду встановлено, що 09 грудня 2016 року Інспектор ПП 9-ї роти 3го батальйону УПП у м.Харкові ДПП Горошко Р.В. виніс відносно ОСОБА_1 постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 900545 від 09.12.2016 року, притягнувши ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст. 245 КУпАП , завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), яки виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол, протокол не складається у випадках передбачених ст. 258 КУпАП, що передбачає так званий спрощене провадження.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно п. 4 Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як слідує з пояснень позивача інспектором поліції позивачу процесуальні права останнього, передбачені ст. 268 КУпАП, не були роз'яснені.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідачем не вчинено всі передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення процесуальні дії для повного, об'єктивного та всебічного з'ясування обставин щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечення щодо адміністративного позову суду не подав.

Враховуючи порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, порушення вимог ст.ст. 268, 278, 279 КУпАП, наявні підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 6-8, 17-19, 69-71, 87, 94, 128, 158-163 КАС України, ст.ст. 1,2,9,23, 122, 245,247, 288 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора ПП 9-ї роти 3-го батальйону УПП у м.Харкові лейтенанта поліції Горошка Романа Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 900545 від 09.12.2016 року винесену Інспектором ПП 9-ї роти 3-го батальйону УПП в м. Харкові ДПП лейтенантом поліції Горошко Романом Вікторовичем у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн

Постанова може бути оскаржена повністю або частково протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а особами, які не брали участі у судовому засіданні, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення з одночасним надісланням особою, яка подає апеляційну скаргу, її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко