Справа № 169/188/17
Суддя: Турак О. В.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 169/188/17
Провадження № 2-а/169/11/17
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2017 року смт.Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Турак О.В.,

секретар судового засідання Луцик Н.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьк Капустинського Максима Юрійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьк Капустинського М.Ю. про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваною постановою інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьк Капустинського М.Ю. серії АР №863650 від 03 березня 2017 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн за те, що він 11 січня 2017 року о 20:55 год. в м. Луцьку по вул. Соборності, 43, керував транспортним засобом у темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив вимоги п. 19.1 Правил дорожнього руху.

Вказуючи, що правил дорожнього руху він не порушував, справа про вказане правопорушення за місцем його вчинення не розглядалась, а оскаржувана постанова винесена відповідачем у його відсутності без повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №863650 від 03 березня 2017 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.; провадження у справі закрити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач інспектор роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьк Капустинський М.Ю. в судове засідання не з'явився, у запереченні проти позову від 28 березня 2017 року пояснив, що 11 січня 2017 року ОСОБА_1 був зупинений у зв'язку із вчиненням правопорушення, а саме: у темну пору доби під час руху не увімкнув ближнє світло фар. Вказуючи, що факту вчинення правопорушення ОСОБА_1 під час його зупинення не заперечував, що стверджується відеозаписом з місця вчинення правопорушення, та розгляд такої справи проведений ним відповідно до Конституції та законів України, без участі позивача, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення йому поштового відправлення, відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оспорюючи постанову відповідача у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, позивач посилається на те, що у вказаний у постанові час та місці він рухався автомобілем з увімкненим світлом фар. Крім того, оскаржувана постанова винесена відповідачем у його відсутності без належного повідомлення його про дату, час та місце розгляду справи, про яку він дізнався, отримавши постанову поштою.

Про вказані обставини в судовому засіданні ствердив позивач ОСОБА_1, а також свідок ОСОБА_3, яка суду показала, що 11 січня 2017 року вона перебувала на передньому сидінні у транспортному засобі позивача під час зупинення їх працівниками поліції, при цьому світло фар в автомобілі було увімкненим.

Згідно вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач ствердив, що факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 не заперечував під час його зупинення, та надав DVD диск з відеозаписом з місця розгляду справи.

Із відеозапису слідує, що позивач під час його зупинення працівниками поліції висловив заперечення лише з приводу розмов по мобільному телефону вказавши, що по скайпу розмовляла його пасажир, а щодо керування транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар в темну пору доби не заперечував, навпаки, просив застосувати щодо нього попередження.

Таким чином, доводи позивача ОСОБА_1, свідка ОСОБА_3 про те, що правил дорожнього руху позивач не порушував, не прийняті судом до уваги, оскільки спростовані вищевказаним відеозаписом, що наданий відповідачем.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного нормативного акту зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі ( ч.2 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч.5 ст. 258 КУпАП).

Отже, доводи позивача, викладені у позовній заяві, про те, що в даному випадку мав бути складений протокол про адміністративне правопорушення, не заслуговують на увагу суду.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи слідує, що позивачу ОСОБА_1 було надіслано повідомлення від 22 лютого 2017 року про запрошення до патрульної поліції, яке він отримав 28 лютого 2017 року згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, та про що не заперечував в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, те, що доводи позивача, викладені у позовній заяві, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовані матеріалами справи, постанова інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьк Капустинського М.Ю. серії АР №863650 від 03 березня 2017 року винесена у відповідно до вимог КУпАП, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 11, 41, 71, 72, 86, 102, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, на підставі ст.ст. 7, 9, 33, ст.ст. 251, 252, 280, п. 3 ч. 1 ст. 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьк Капустинського Максима Юрійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий