Справа № 815/197/17
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/197/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Національна поліція України про визнання протиправними та скасування наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України в частині звільнення ОСОБА_1, про поновлення на посаді та стягнення середнього грошового утримання за час вимушеного прогулу, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 05 січня 2017 року звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про:

- визнання протиправним та скасування наказу заступника голови Національної поліції- начальника Департаменту захисту економіки № 305 о/с від 25.11.2016 року (оскаржуваний наказ), в частині звільнення позивача ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність);

- поновлення ОСОБА_1, який мав спеціальне звання майор поліції на посаді старшого оперуповноваженого Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України;

- стягнення з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове утримання за час його вимушеного прогулу з 25 листопада 2016 року по день фактичного поновлення на посаді.

Ухвалою суду від 13.02.2017 року до участі в справі залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Національну поліцію України.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача в адміністративному позові з посиланням на: наказ Національної поліції України № 102 «Про організацію заходів з тестування особового складу Національної поліції України», наказ Національної поліції України № 210 від 20.11.2015 року, Закон України «Про Національну поліцію», Інструкцію про порядок проведення атестування поліцейських, затверджену наказом Міністра внутрішніх справ України від 17.11.2015 року № 1465, Закон України «Про професійний розвиток працівників», зазначає, що відповідно до наказу Голови Національної поліції України №174 о/с від 11.11.2015 року ОСОБА_1 як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ України у порядку переатестування призначено на посаду старшого оперуповноваженого Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки НПУ із присвоєнням йому спеціального звання «майор поліції». Наказом Голови Національної поліції України було призначено проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК), Державної установи Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві. Наказом Голови НПУ від 18.02.2016 року №147 створено Центральну атестаційну комісію № 7 Національної поліції України та затверджений її персональний склад у кількості 7 осіб. Позивач через наявність підстав бути звільненим, зокрема: «особи, які не були зареєстровані у ЄЦВТМ не зможуть продовжити службу в поліції» (п.п. 3 п.1 Наказу № 102) в обов'язковому порядку повинен був зареєструватись в ЄЦВТМ для проведення тестування. Після успішного проходження тестування позивача було направлено на співбесіду на 01.03.2016 року. Відповідно до висновку Центральної атестаційної комісії № 7 від 01.03.2016 року за результатами атестування (співбесіди) ОСОБА_1 прийнято рішення (висновок): «п.4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність». Не погодившись з висновками атестаційної комісії (оскільки відповідав встановленим вимогам до поліцейського, мав відмінні результати у службовій діяльності, за результатами тестування на загальні здібності та спеціальної підготовки набрав необхідну кількість балів (76) позивач оскаржив це рішення до Центральної апеляційної атестаційної комісії. Рішенням Центральної апеляційної атестаційної комісії від 07.06.2016 року у задоволенні апеляційної скарги позивачу було відмовлено. Про це рішення позивач дізнався лише 12.12.2016 року під час ознайомлення з наказом про звільнення з органів Національної поліції. З посиланням на зазначені вище висновки ЦАК № 7 від 01.03.2016 року та Центральної апеляційної атестаційної комісії від 07.06.2016 року заступником голови Національної поліції - начальником Департаменту захисту економіки видано наказ № 305 о/с від 25.11.2016 року, відповідно до якого позивача звільнено зі служби в поліції за н.5 ч.1 cт.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність). Зазначений наказ доведено під розписку позивачу 12.12.2016 року. Наказ № 305 о/с від 25.11.2016 року є незаконним, оскільки позивач не підлягав атестуванню, а дії відповідача щодо його фактичної атестації є протиправними. Положення ст. 57 Закон України «Про Національну поліцію», визначають вичерпне коло підстав для проведення атестування. В атестаційному листі позивача жодна з цих підстав не зазначена, натомість є висновок, затверджений прямим керівником начальником Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ про відповідність позивача займаній посаді. Позивача було включено до списків поліцейських, які підлягають атестуванню, однак з відомостями, що містились у списках позивача ознайомлено не було. Законом України «Про професійний розвиток працівників» визначено категорії працівників, які не підлягають атестації, серед переліку яких є: особи, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року. На час проведення атестації позивача останній відпрацював на посаді менше 1 року, оскільки був призначений на посаду 11.11.2015 року. Також порушено процедуру проведення атестування: засідання атестаційної комісії 01.03.2016 року на якому приймалось рішення стосовно позивача проводилось неправомочним складом; позивачу до початку співбесіди не повідомлено персональний склад атестаційної комісії та про зміни у її складі, не ознайомлено з атестаційними матеріалами; відсутні протоколи, в яких викладені рішення атестаційної комісії про проведення співбесіди з позивачем, про обрання голови і секретаря на час співбесіди з позивачем; позивачем пройдено тест «На доброчесність та лояльність» який не передбачений Інструкцією, його результати не повідомлено; при проведенні співбесіди членами атестаційної комісії інші матеріали, в т.ч. і такі, які можуть свідчити про невідповідність позивача критеріям, визначеним п.16 розділу IV Інструкції не досліджувались; в розпорядженні атестаційної комісії були відомості, які свідчать про можливість позивача якісно виконувати покладені на нього функціональні обовязки та відповідність займаній посаді (позитивна характеристика від прямого начальника, зазначена в атестаційному листі, відсутність дисциплінарних стягнень під час проходження служби на посаді, відмінні показники за результатами практичної діяльності на посаді, вище середнього рівень загальних здібностей та теоретичної підготовки, досвід участі у проведенні АТО та інші, які безпідставно не були враховані; при проведенні атестації атестаційною комісією показники позивача по 7 критеріям, визначеним п.16 розділу IV Інструкції, безпідставно не враховано; відповідно до ч.9 ст. 11 Закону України «Про професійний розвиток працівників» не допускається проведення оцінки професійного рівня та кваліфікації працівника за ознаками, що безпосередньо не повязані із виконуваною роботою; відповідно до ст.ст. 12.14 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», дію якого поширено на поліцейських, звільнення осіб начальницького складу з органів Національної поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного виливу, який може бути застосований за результатами відповідного службового розслідування, проведеного в порядку, передбаченому Інструкцією № 230. Стосовно позивача таке службове розслідування не призначалось та не проводилось. Представники громадських організацій, були включені відповідачем до складу ЦАК № 7, без дотримання встановленого п.п.4 п. 1 Розділу IV Інструкції порядку розміщення оголошення по набору та отримання пропозицій щодо її формування, а відтак були призначені до складу ЦАК № 7 незаконно. У складі ЦАК № 7 відсутні кваліфіковані фахівці за напрямом діяльності позивача. Висновок атестаційної комісії відносно позивача: « 4- займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність» є необгрунтованим, прийнятим без встановлення будь-яких фактів та порушень позивачем порядку та правил несення служби в поліції, таким, що не грунтується на дійсних обставинах справи, відображає лише субєктивну думку членів АК та є протиправним. Враховуючи зазначене, наказ Заступником Голови НПУ - начальником ДЗЕ № 305 о/с виданий 25.11.2016 року є протиправним. Позивача з цим наказом ознайомлено 12.12.2016 року, про що свідчить його рукописний запис на наказі, а також окремо складена розписка.

10 лютого 2017 року до суду від представника відповідача Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшли заперечення на адміністративний позов, де зазначено, що Департаменту захисту економіки заперечує проти задоволення вказаного позову, вважає його безпідставним та необґрунтованим. Наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 25.11.2015 № 305 о/с «По особовому складу» позивача було звільнено зі служби в поліції з 30.11.2016 за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» через службову невідповідність. Підставою для прийняття наказу про звільнення позивача стали висновки центральної атестаційної комісії від 01.03.2016 та центральної апеляційної атестаційної комісії від 07.06.2016. Атестацію позивача проведено відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», у порядку, визначеному Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, на підставі наказів Національної поліції України від 20.11.2015 № 210 о/с «Про проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві» та від 23.11.2015 №102 «Про організацію заходів з тестування особового складу Національної поліції України». Департамент захисту економіки Національної поліції України не визначав підстави для проведення атестації позивача, не створював Центральну атестаційну комісію № 7 Національної поліції України та Центральну апеляційну атестаційну комісію № 1 Національної поліції України та не проводив атестацію позивача. За результатами атестації позивача (розділ IV атестаційного листа від 01.03.2016) атестаційною комісією визначено, що він займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, дане рішення Центральної атестаційної комісії № 7 Національної поліції України оформлено протоколом ОП №15.00004192.0027477 від 01.03.2016. З висновком атестаційної комісії ОСОБА_1 ознайомлено 04.03.2016, про що свідчить його підпис в розділі IV атестаційного листа. Подану позивачем на рішення атестаційної комісії скаргу, відхилено Центральною апеляційною атестаційною комісією № 1 та оформлено протоколом ОП№ 15.00006069.0027477 від 07.06.2016. На виконання вимог пункту 15 розділу VI Інструкції Департаментом комунікації Національної поліції України інформацію про остаточні результати атестації позивача 07.07.2016 було розміщено на офіційному веб-сайті Національної поліції України. Висновок центральної атестаційної комісії є беззаперечною підставою звільнення позивача зі служби в поліції. Рішення Центральної атестаційної комісії № 7 Національної поліції України від 01.03.2016 та рішення Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України від 07.06.2016 не були скасовані в судовому порядку, а отже є чинними. Наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 25.11.2016 № 305 о/с, яким звільнено ОСОБА_1 зі служби в поліції, є законним та обґрунтованим. Відповідно до розписки від 12.12.2016 ОСОБА_1 отримав трудову книжку та витяг з наказу про звільненням його зі служби з поліції.

10 лютого 2017 року до суду від представника третьої особи Національної поліції України надійшли заперечення на адміністративний позов, де зазначено, що позовні вимоги безпідставні та необгрунтовані нормами права та письмовими доказами, оскільки в позові не викладено фактичних, конкретних та обєктивних обставин в обґрунтуванню порушень прав позивача оспорюваним рішенням відповідача та своїх вимог, позивач не надав суду необхідних належних до допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві, крім того не надав доказів порушення його прав. Таким чином, адміністративний позов задоволенню не підлягає в повному обсязі з наступних підстав. Посада позивача постійним штатним розкладом ДЗЕ в Одеській області ДЗЕ не передбачена. Позивач звернувся з позовом до суду 10.01.2017 року, а оскаржує наказ ДЗЕ від 25.11.2016. Оскаржуваний наказ виданий на підставі атестаційного листа та висновку ЦАК № 7 від 01.03.2016. Строк звернення до суду з позовом про скасування рішення (висновку) атестаційної комісії у разі, якщо до звернення до суду була використана апеляційна процедура в апеляційній атестаційній комісії і при цьому атестована особа отримала за результатами тестування менше 60 балів, починає перебіг з моменту ознайомлення особи з рішенням (висновком) ЦАК. Позивач за результатами тестування в сумі отримав 75 (36 та 39) балів. Законом України «Про Національну поліцію» визначені умови прийняття працівників міліції на службу до поліції та шляхи видання наказу про призначення за згодою особи або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими. Для визначення їх відповідності таким вимогам Законом передбачено інститут атестування. Призначення позивача в поліцію не свідчило станом на вказану дату про його відповідність займаній посаді у аспекті вимог до поліцейських, встановлених Законом, не звільняло його від обов'язку проходження атестації в подальшому та не є підставою для визнання протиправним включення ДЗЕ позивача до списку поліцейських, які підлягали атестації, і проведення відносно нього такої атестації згідно з наказом НПУ. Інструкцією не передбачено ознайомлення з протоколами, вимоги щодо ознайомлення з атестаційним листом виконанні в повному обсязі. Посилання позивача на положення Закону України «Про професійний розвиток працівників» згідно якого атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на зайнятій посаді менше року, є необгрунтованими та помилковими, оскільки позивач проходив публічну службу в органах поліції, а відтак на нього поширюється спеціальне законодавство, зокрема, Закон та Інструкція. На вебсайті НПУ розміщені відповідні оголошення та інформація щодо атестування та понад 500 публікацій відповідних списків. Склад ЦАК був розмішений в загальнодоступному місці за адресою: м. Одеса, вул. Успенська. 1. Під час спілкування з ЦАК №7 позивач міг висловити відвід, однак відводів від позивача не поступало. Проводячи співбесіду з позивачем ЦАК та ЦААК №1 не були обмежені ні в часі її проведення, ні в колі питань. Посилання позивача, що протокол ЦАК ОП № 15.00004192.0027477 від 01.03.2016 та висновок не містять жодних мотивів чи обґрунтувань, які покладено в основу висновку комісії про службову невідповідність позивача (за-5, проти-1), не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в протоколі чітко зазначено, висновки комісії за результатами співбесіди, повний зміст яких наведений у цьому рішенні при встановлені фактичних обставин у справі. В додатку до цього протоколу викладені короткі помітки членів комісії, покладених в основу мотивів, які свідчать про дослідження критеріїв зазначених п.16 р. 4 Інструкції. Згідно протоколу ЦААК № 1 від 07.06.2016 низький рівень знань нормативно-правових документів, актів що регламентують діяльність НП. Не зможе виконувати функції та обовязки звязку з низькими знаннями і поганим орієнтуванням у сфері економіки. З 11 питань позивач відповів на 1 - щодо переміщень, на усі інші - правильні, повні та вичерпні відповіді не надані. Атестація позивача пройшла чесно, відкрито, прозоро, обєктивно незацікавленими ЦАК та ЦААК №1, оскільки запит суспільства - очищення, створення професійної структури, яка займається правопорядком. Позивач добровільно зареєструвався у відповідній базі та в подальшому прибув для проходження тестування і на співбесіду з ЦАК та ЦААК №1. Жодних заяв позивача щодо небажання проходити атестацію чи порушення її процедури до НПУ не надходило. Атестаційний лист щодо позивача з викладеним в ньому рішенням атестаційної комісії, що надійшов до НПУ, був оформлений належним чином, підписаний головою та секретарем комісії, рішення комісії відповідало вимогам Інструкції. Виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, ДЗЕ діяло в межах повноважень видавши наказ № 305 о/с від 25.11.2016 про звільнення позивача за п. 5 ч. 1 ст. 77 (через службову невідповідність) та у спосіб передбачений законодавством України.

Представники відповідачів - Департаменту захисту економіки Національної поліції України у судові засідання не зявлявся, належним чином та завчасно повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Відповідно до приписів ч.6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 128 КАС України, суд прийшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані до суду документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 20 квітня 2007 року до 06 листопада 2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ, що підтверджено записами в трудовій книжці (а.с. 18-20).

Закон України «Про Національну поліцію», визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до п.9 та п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Націоналу поліцію», працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції (п. 9). Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань (п.12).

Згідно ч.1 ст.59 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Приписами ч.1, ч.2 ст. 49 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що на службу в поліції можуть бути прийняті громадяни України віком від 18 років, які мають повну загальну середню освіту, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, які володіють українською мовою. Вимоги щодо рівня фізичної підготовки для поліцейських та кандидатів, які вступають на службу в поліції, затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Частиною 1 ст. 58 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обовязків.

Судом встановлено, що з 07.11.2015 року ОСОБА_1, на підставі заяви позивача, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» призначено з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестування та установлення посадового окладу згідно штатного розпису на посаду старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Одеській області з присвоєнням йому спеціального звання майор поліції, що підтверджено наказом Національної поліції України № 174 о/с від 11.11.2015 року (а.с. 64).

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри (ч.1). Атестування поліцейських проводиться:1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність (ч.2). Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками (ч.3). Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами (ч.4) Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України (ч.5).

У відповідності до ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», розроблена Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, яка затверджена наказом МВС України від 17.11.2015 року № 1465 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 року за № 1445/27890) (далі Інструкція № 1465).

В п.3 розділу І Інструкція № 1465 визначено, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Отже ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 3 розділу І Інструкція № 1465 визначено вичерпний перелік підстав для проведення атестування поліцейських.

Приписами ч.2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» та п.3 розділу І Інструкція № 1465 передбачені підстави проведення атестації.

Наказом Національної поліції України від 20 листопада 2015 року № 210 о/с «Про проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві» (а.с. 116) вирішено провести атестування поліцейських апарату Національної поліції України, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК) та інших підрозділів відповідно до вимог Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року №1465.

Згідно п.2 Наказу Національної поліції України № 210 о/с, наказано створити центральну атестаційну комісію у складі: голова підполковник поліції ОСОБА_2, заступник голови Національної поліції України керівник патрульної поліції; секретар підполковник поліції ОСОБА_3, заступник начальника управління начальник відділу Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України; члени комісії: полковник поліції ОСОБА_4, начальник Департаменту організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування; полковник поліції ОСОБА_5, т.в.о. начальника Правового департаменту; полковник поліції ОСОБА_6, начальник Департаменту кадрового забезпечення.

Пунктом 3 Наказу Національної поліції України №210, керівникам структурних підрозділів апарату Національної поліції України, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК), Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України», Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Національної поліції у м. Києві доручено: скласти списки поліцейських апарату Національної поліції, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК), Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України», головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві, які підлягають атестуванню; скласти атестаційні листи стосовно поліцейських; підготувати для надання на засідання атестаційної комісії додаткові матеріали щодо проходження служби поліцейськими; забезпечити прибуття поліцейських на засідання атестаційних комісій у разі необхідності.

В п. 4 Наказу Національної поліції України №210 визначено департаменту комунікацій розмістити на офіційному веб-сайті МВС: оголошення про набір до атестаційних комісій осіб з числа народних депутатів України, працівників МВС, громадських, правозахисних організацій, проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації.

23 листопада 2015 року Національною поліцією України видано наказ № 102 «Про організацію заходів з тестування особового складу Національної поліції України». Зазначеним наказом Національної поліції України, наказано керівникам структурних підрозділів Національної поліції України: забезпечити реєстрацію всіх без винятку осіб, які виявили бажання пройти атестування у єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі (ЄЦВТМ) за адресою: http//10.0.1.105/attestat/form.php у період з 24 до 26 листопада 2015 року; проінформувати особовий склад про те, що особи, які не зареєстровані у ЄЦВТМ, не будуть допущені до участі в атестуванні та не зможуть продовжити службу в поліції.

Отже, в п.п. 3 п.1 наказу Національній поліції України № 102 визначені додаткові умови проходження служби в поліції, які не передбачені Законом України «Про Національну поліцію», а саме реєстрація у єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі (ЄЦВТМ), так як вбачається з вказаного наказу не здійснення поліцейським реєстрації в ЄЦВТМ перешкоджає продовженню служби в поліції (а.с. 118).

Суд вважає необґрунтованими посилання представників відповідачів та третьої особи в запереченнях на адміністративний позов, що позивач добровільно зареєструвався як особа, що бажає проходити атестування, оскільки наказом Національній поліції України № 102 від 23.11.2015 року передбачена умова, «що особи, які не зареєстровані у ЄЦВТ не зможуть продовжити службу в поліції», а добровільність вчинення дії особою не передбачає негативних для особи умов, за яких вчиняється ця дія.

Виконання посадовими особами територіальних органів ДЗЕ певних пунктів наказу №210 не є свідченням правомірності дій ДЗЕ та центральної атестаційної комісії № 7 ГУНП в Одеській області щодо віднесення позивача до поліцейських, які підлягають атестуванню та проведення йому атестування при відсутності на це встановлених Законом підстав.

Відповідно до приписів ч. 2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» та п.3 розділу І Інструкція № 1465, відповідачами повинні були бути визначені передумови для проведення атестування позивача, а саме чи то атестування призначається для вирішення питання про призначення позивача на вищу посаду, чи для вирішення питання про переміщення чи звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, тобто, з урахуванням конкретного підпункту ч. 2 ст.57 вказаного Закону та Інструкції. Також повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав для призначення позивача на вищу посаду чи для вирішення питання про переміщення чи звільнення зі служби, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби.

Однак до суду відповідачами не надані докази існування підстав для проведення атестування позивача, що визначені ч.2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» та п.3 розділу І Інструкція № 1465.

Положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та в розділі ІV та V Інструкції № 1465 визначений порядок організації, підготовки, проведення атестування та тестування.

Приписами п.6, п.7 розділу V Інструкції № 1465, передбачено, що оголошення про проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідного органу поліції (п.6). В оголошенні про проведення тестування зазначаються такі відомості: 1) персональний склад осіб, які мають проходити тестування; 2) дата, час та місце проведення тестування; 3) перелік законів та нормативно-правових актів, які є предметом питань, винесених на тестування; 4) вимоги, які визначено цим розділом.

Застосовуючи приписи ст. 244-2 КАС України, суд враховує, що постановою Верховного Суду України від 05.03.2012 року по справі №21-42а12 встановлено, що питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Законом України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію», Законом України від 2 грудня 1990 року №509-XII «Про державну податкову службу», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР. Тому, за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у своїй постанові від 17.02.2015 року по справі №21-8а15.

Оскільки положеннями спеціального законодавства з питань проходження служби в поліції, а саме Законом України «Про Національну поліцію» не врегульоване питання визначення кола осіб, які не підлягають атестації, суд, з урахуванням наведених рішень Верховного Суду України, вважає за можливим застосувати до спірних правовідносин окремі положення Закону України «Про професійний розвиток працівників».

Статтею 12 Закону України «Про професійний розвиток працівників» визначені категорії працівників, які не підлягають атестації. Згідно ч.1 цієї статті не підлягають атестації працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Судом встановлено, що позивач проходить службу в органах поліції з 07.11.2015 року та призначений оперуповноваженим управління захисту економіки в Одеській області в порядку переатестування, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що підстав, визначених ч.2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» для призначення та проведення атестації ОСОБА_7, протягом першого року проходження ним служби в поліції у відповідачів не було.

Відповідно до п.п. 2 п.2 Розділу ІІ Інструкції №1465, у Національній поліції України створюються атестаційні комісії органів поліції, персональний склад яких затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України.

Підпунктом 2 п. 3, п.4 Розділу ІІ Інструкції №1465, визначено, що до складу атестаційних комісій органів поліції входять: голова комісії та секретар комісії визначаються керівником органу поліції за погодженням із Головою Національної поліції України (п.3). До зазначених вище атестаційних комісій можуть бути включені працівники підрозділів кадрового забезпечення, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, практичної психології та інші працівники апарату Національної поліції України чи органу поліції, а також за згодою народні депутати України, працівники МВС, громадських, правозахисних організацій, представники проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації. Кандидати з числа народних депутатів України, працівників МВС, громадських, правозахисних організацій, проектів міжнародної технічної допомоги, громадськості та засобів масової інформації включаються до складу атестаційних комісій за пропозиціями, які були отримані після розміщення відповідних оголошень на офіційних сайтах МВС чи органів поліції, та за наявності їхньої згоди (п.4).

Наказом Національної поліції України від 18.02.2016 року №147 «Про створення в Національній поліції України центральної атестаційної комісії № 7 та затвердження її персонального складу» (а.с. 119) затверджений персональний склад центральної атестаційної комісії №7:

- голова комісії - підполковник поліції ОСОБА_8, заступник Голови - начальник Головного слідчого управління;

- члени комісії: полковник поліції ОСОБА_9, заступник начальника управління Департаменту кадрового забезпечення; старший лейтенант поліції ОСОБА_10, головний оперуповноважений - інспектор Департаменту карного розшуку; ОСОБА_11, представник громадської організації «Експертна рада при МВС»; ОСОБА_12, представник громадської організації «ВО Автомайдан»; ОСОБА_13, представник громадської організації «Народний тил».

- секретар комісії: лейтенант поліції ОСОБА_14, інспектор роти 10 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції.

Приписами п.п.4 п.1 розділу ІV Інструкції 1465, визначено, що при здійснені організаційних заходів з підготовки та проведення атестування наказами відповідних керівників оголошуються і передбачають: розміщення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідних органів поліції оголошень про набір до атестаційної комісії.

Судом перевірено розміщення на виконання п.4 Розділу ІІ Інструкції №1465 оголошень щодо прийняття пропозицій з формування складу атестаційних комісій (сайт МВС України (www.mvs.gov.ua) та сайт Національної поліції України (www.npu.gov.ua), однак таких оголошень не виявлено. Однак до суду відповідачами не надано доказів розміщення відповідних оголошень на офіційних сайтах МВС чи органів поліції.

Також, до суду не надано жодного доказу за якими критеріями ОСОБА_11, представник громадської організації «Експертна рада при МВС»; ОСОБА_12, представник громадської організації «ВО Автомайдан»; ОСОБА_13, представник громадської організації «Народний тил», були включені до складу членів центральної атестаційної комісії № 7 НП України.

Відповідно до п.4 розділу 4 ІV Інструкції 1465, особи, щодо яких атестаційна комісія може прийняти рішення, можуть заявити відвід члену комісії якщо є інформація про конфлікт інтересів або обставини, що викликають сумнів у його безсторонності.

В адміністративному позові позивач зазначив, що він не був ознайомлений з персональним складом центральної атестаційної комісії № 7 та не було забезпечене право заявити відводи складу комісії.

Жодного належного доказу щодо ознайомлення позивача зі складом центральної атестаційної комісії № 7 відповідачами до суду не надано.

Відповідно до п. 3 розділу IV Інструкції №1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців.

Зі змісту пунктів 7-9 Розділу ІV Інструкції №1465, вбачається, що керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2)дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації. Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4)займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що 22.02.2016 року відносно позивача складений атестаційний лист (а.с. 123) де зазначено, що ОСОБА_1, за період служби в органах внутрішніх справ і в займаній посаді зарекомендував себе як грамотний фахівець, ініціативний і принциповий співробітник. До виконання службових обовязків ставиться чесно і сумлінно, з почуттям відповідальності за доручену справу. Має добру спеціальну підготовку та досвід практичної роботи, організаторські та аналітичні здібності. Здатний швидко орієнтуватися в оперативній обстановці та приймати правильні рішення. Відзначається високою працездатністю, готовністю працювати в складних умовах. Самокритичний, визнає власні упущення. Добре знає чинне законодавство та нормативні акти, що регламентують діяльність органів внутрішніх справ, Національної поліції України, управління захисту економіки в цілому. В 2015 році ОСОБА_1, розглянуто 12 заяв, по яких прийнято рішення. Відкрито 8 кримінальних проваджень, які внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1 та 2 ст.307, ч. 4 ст. 321, ч. 1 ст. 320, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 364 КК України. Підозру в скоєнні кримінальних правопорушень оголошено 5 особам. Закінчено досудове розслідування та направлено до суду з обвинувальним актом 2 кримінальних провадження. За результатами судових розглядів по вищевказаних кримінальних провадженнях до кримінальної відповідальності притягнуто 1 особу. В провадженні знаходилось та реалізовано 1 оперативно-розшукові справи категорії «Захист». На звязку перебувало 5 джерел оперативної інформації. За характером врівноважений, витриманий. Морально стійкий. У спілкуванні з колегами по службі та громадянами тактовний, ввічливий, доброзичливий. Взаємовідносини будує на ділових засадах, в колективі має авторитет. При виконанні службових завдань не рахується з особистим часом, вказівки керівництва виконує вчасно та в повному обсязі. На зауваження реагує правильно, робить належні висновки, вживає заходів щодо усунення недоліків. Табельну вогнепальну зброєю знає та впевнено нею володіє. Фізично розвинутий. У стройовому відношенні підтягнутий, завжди має охайний зовнішній вигляд, дотримується встановлених правил носіння форменого одягу. Відданий справі служіння народу України.

Атестаційний лист підписаний начальником відділу управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_15. Висновок прямого керівника (розділ ІІ атестаційного листа), підписаний начальником управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України О.Ю. ОСОБА_16, «займаній посаді відповідає» (а.с. 123).

Відповідно до п.10 Розділу ІV Інструкції №1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

З атестаційного листа ОСОБА_1, вбачається, що за результатами тестування він отримав: 36/60 балів за тестування загальних навичок; 39/60 бал за професійне тестування (а.с. 123).

Приписами Розділу ІV Інструкції №1465 визначено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (п.15). Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7)результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження) (п.16).

Згідно з пунктами 20, 21, 23 Розділу ІV Інструкції № 1465 усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення (п.20). У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу (п.21). Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії (п.23). За результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції (п.24).

З аналізу вищевказаних положень Розділу ІV Інструкції № 1465, вбачається, що приймаючи рішення стосовно атестованого працівника поліції, атестаційна комісія повинна прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням усіх критеріїв, визначених пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465.

Згідно з протоколом ОП №15.00004192.0027477 від 01.03.2016 року Центральної атестаційної комісії № 7, вбачається, що атестаційною комісією під час проведення атестації було досліджено атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади», інформацію з відкритих джерел (а.с. 130).

Однак до суду не надано належних та допустимих доказів, які б містили інформацію в відкритих джерелах стосовно позивача, яка була використана атестаційною комісією, також відсутні посилання на будь-які відкриті джерела в протоколі.

З протоколу ОП №15.00004192.0027477 від 01.03.2016 року Центральної атестаційної комісії № 7 (а.с. 130), вбачається, що атестування позивач проходила в Центральній атестаційній комісії № 7, де головою комісії зазначено ОСОБА_11, яка є представником громадської організації «Експертна рада при МВС». Однак відповідно до наказу НП Укрїни № 147 від 18.02.2016 року, головою центральної атестаційної комісії № 7 визначено полковника поліції ОСОБА_8 Відповідачем як субєктом владних повноважень, на якого покладено обовязок доводити при розгляді справи в суді обґрунтованість прийнятих рішень, не надано жодного належного доказу щодо призначення ОСОБА_11 головою центральної атестаційної комісії № 7.

У зазначеному протоколі вказано, що членами апарату НП Центральної атестаційної комісії №7 особі, яка проходить атестування, були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди атестаційна комісія №7 прийняла рішення що ОСОБА_1, займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с. 130).

Копії документів які були предметом перевірки центральної атестаційної комісії № 7 досліджені судом. Вказані документи не містять: будь-яких фактів щодо неповноти виконання функціональних обов'язків позивачем; низьких показників службової діяльності; негативні оцінки з професійної і фізичної підготовки; недбалого відношення позивача до службових обов'язків, а навпаки позивач характеризується з позитивної сторони, у тому числі і щодо виконання службових обов'язків.

Протокол - це документ, в якому фіксуються записи, що передають зміст та хід обговорення питань виступів учасників засідання, всі висловлені думки, які прозвучали питання та репліки, зауваження, позиції і рішення, прийняті колегіальним органом.

Враховуючи відсутність запису технічними засобами засідання, а також тієї обставини, що відповідно до п.17 Інструкції атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення та голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, суд вважає, що протокол повинен відображати підстави прийнятого рішення «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність» з зазначенням яким саме критеріям, встановленим законодавством, не відповідає поліцейський, який проходив атестацію.

В протоколі Центральної атестаційної комісії № 7 щодо атестації ОСОБА_1., не відображений перелік питань, які були поставлені позивачу атестаційною комісією під час проведення співбесіди та на які питання позивач не надав чи уникав відповіді, а також відсутні обґрунтування та мотиви прийнятого рішення, що позивач «займаній посаді не відповідає підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність».

Також з дослідженого протоколу Центральної атестаційної комісії № 7 вбачається, наявність суперечливих даних, так в протоколі зазначено, що за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення головою ОСОБА_17 Центральної атестаційної комісії № 7, атестаційною комісією прийнято рішення.

Однак в даному протоколі не вказано, що голова ОСОБА_17 Центральної атестаційної комісії № 7 був присутній при проведені атестації позивача, а також приписами Інструкції № 1465 не передбачено, що атестаційна комісія за результатами розгляду матеріалів та проведення співбесіди здійснює обговорення з головою ОСОБА_17

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність у протоколі: переліку питань, які були поставлені позивачу атестаційною комісією; обґрунтувань та мотивів прийнятого рішення при наявності атестаційного листа, в якому позивач характеризується з позитивної сторони, у тому числі і щодо виконання службових обов'язків, що свідчить про необґрунтованість та не відповідність прийнятого рішення атестаційному листу та наданим комісії матеріалам, зміст яких в протоколах не спростований.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що рішення центральної атестаційної комісії № 7 від 01.03.2016 року, що ОСОБА_1, «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність» є протиправним та необґрунтованим та не може бути підставою для звільнення позивача з органів поліції.

З результатами атестування зазначеними у розділ ІV атестаційного листа ОСОБА_1, ознайомлений 04.03.2016 року (а.с. 123).

Відповідно до п.5. п.6 розділу VІ Інструкції №1465, поліцейський, щодо якого центральною атестаційною комісією чи атестаційною комісією органу поліції прийнято висновок, визначений підпунктом 3 або 4 пункту 15 розділу IV цієї Інструкції, за умови набрання ним загалом за професійний тест та тест на загальні здібності та навички 60 балів і більше має право протягом 5 робочих днів з дня ознайомлення або оприлюднення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідного органу поліції результатів атестування подати скаргу на висновок відповідної атестаційної комісії (п.5). Скарги, подані з порушенням строку чи установленого порядку, не приймаються і не розглядаються (п.6).

Не погодившись з вказаним висновком Центральної атестаційної комісії №7, позивач оскаржив рішення атестаційної комісії до Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 (а.с. 22-24).

Наказом Національної поліції України від 18.12.2015 року №179 «Про створення в Національній поліції атестаційних комісій» (а.с. 131) створено центральну апеляційну атестаційну комісію № 1.

Наказом Національної поліції України від 21.12.2015 року №191 (а.с. 132), затверджений персональний склад центральну апеляційну атестаційну комісію № 1 в кількості 12 осіб:

- голова генерал-полковник ОСОБА_18, заступник Міністра внутрішніх справ України;

- члени комісії: підполковник поліції ОСОБА_19, начальник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; підполковник поліції ОСОБА_20, перший заступник начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України; ОСОБА_21, генеральний директор «Національної телекомпанії України» (за згодою); ОСОБА_22, доктор юридичних наук, професор, юридичний факультет Київського національного університету ім. Тараса Шевченка (за згодою); ОСОБА_23, журналіст телеканалу « 5 канал» (за згодою); ОСОБА_24, головний редактор сайту Цензор.нет (за згодою); ОСОБА_25, адвокат (за згодою); ОСОБА_26, асоціація «UA PR» (за згодою); ОСОБА_27, представник громадської організації «Місто-сад» (за згодою); ОСОБА_28, радник Міністра Департаменту забезпечення діяльності Міністра;

- секретар: лейтенант поліції ОСОБА_29, інспектор роти №7 батальйону 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Наказом Національної поліції України від 11.05.2016 року №388 (а.с. 134), виключено з персонального складу центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 ОСОБА_28, радника Міністра Департаменту забезпечення діяльності Міністра. Затверджено членом центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 підполковника поліції ОСОБА_30, начальника відділу Департаменту кадрового забезпечення.

Наказом Національної поліції України від 16.05.2016 року №396 (а.с. 135), виключено з персонального складу центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 полковника поліції ОСОБА_31, головного інспектора Департаменту кадрового забезпечення. Затверджено членом центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 підполковника поліції ОСОБА_32, заступника начальника управління начальника відділу Департаменту кадрового забезпечення.

Наказом Національної поліції України від 17.05.2016 року №398 (а.с. 136), виключено з персонального складу центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 ОСОБА_33, представника громадської організації «Народний Тил». Затверджено членом центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 ОСОБА_34, представника громадської організації «Нова Країна» (за згодою).

З протоколу ОП № 15.00006069.0027477 від 07.06.2016 року, Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 (а.с. 140), вбачається, що комісією в складі 4 особи: ОСОБА_32, (голова комісії), ОСОБА_35 (секретар комісії), ОСОБА_36 (член комісії), ОСОБА_30 (член комісії) під час розгляду скарги поліцейського було досліджено атестаційний лист та інші матеріали на поліцейського, а саме: декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади», інформацію з відкритих джерел; досліджено атестаційний лист та інші матеріали на поліцейського, були поставлені питання, що стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи подальшого проходження служби в Національній поліції та інші питання. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення Головою Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 поставлено на голосування рішення: «відхилити скаргу поліцейського», виходячи з наступного: низький рівень знань нормативно-правових документів і актів, що регламентують діяльність НП. Не зможе виконувати функції обовязки в звязку низькими знаннями і поганим орієнтуванням у сфері економіки.

Відповідно до пп. 2 розділу VІ Інструкції № 1465, до складу апеляційних атестаційних комісій входять у центральних апеляційних атестаційних комісіях: голова комісії - Голова Національної поліції України або особа, яку визначає Голова Національної поліції України; секретар комісії - особа, яку визначає Голова Національної поліції України. У разі відсутності голови або секретаря центральної апеляційної атестаційної комісії його обовязки виконує член центральної апеляційної атестаційної комісії, який обраний більшістю голосів присутніх на засіданні членів центральної апеляційної атестаційної комісії, про що робиться запис у протоколі засідання;

В порушення п.3 розділу ІІ Інструкції № 1465, головою комісії, в протоколі ОП № 15.00006069.0027477 від 07.06.2016 року замість генерал-полковника ОСОБА_18, (затверджений згідно наказу № 191 від 21.12.2015 року), головою комісії вказано ОСОБА_32 Крім цього до суду не надано належних доказів, що ОСОБА_32, був обраний головою комісії більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

Положеннями п. 9. розділу VІ Інструкції № 1465, визначено, що засідання апеляційної атестаційної комісії є правомочним за умови участі в її роботі не менше половини від її складу.

Згідно наказу Національної поліції України № 191 від 21.12.2015 року затверджено склад центральної апеляційної атестаційної комісії у кількості 12 осіб. А як вбачається з протоколу центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 ОП № 15.00006069.0027477 від 07.06.2016 року на засіданні були присутні 4 особи, отже рішення комісії є не правомочним.

З протоколу центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 вбачається, що комісією проведена співбесіда поставлені питання, що стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи подальшого проходження служби в Національній поліції та інші питання, однак в письмових поясненнях позивача (а.с. 155-159) зазначено, що в додатку до протоколу № ОП 15.00006069.00227477 рукописно внесено 11 питань і відповіді ОСОБА_1, які він нібито дав на запитання. Фіксація питань носила вибірковий характер, оскільки співбесіда проходила приблизно 45- 50 хвилин і 11 питань це лише декілька відсотків від загального часу співбесіди. Деякі з питань дійсно задавались членами комісії, але відповіді, які давав ОСОБА_1 занесені не чітко та не відповідно. Під час проведення співбесіди члени комісії при завданні питань користувались відомостями здобутими під час проведення співбесіди у мережі Інтернет за допомогою мобільних пристроїв, де нормативно-правова документація не завжди обєктивно трактується.

Приписами розділу VІ Інструкції № 1465, визначено, шо висновки апеляційної атестаційної комісії заносяться до атестаційного листа, який підписують голова та секретар комісії, та протягом 5 робочих днів надсилаються для обовязкового негайного виконання керівнику, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції (п.14). Скаржник ознайомлюється з висновком апеляційної атестаційної комісії, зазначає дату та підпис. Якщо протягом 5 робочих днів скаржник не ознайомився без поважних причин, що підтверджуються документально, з висновком апеляційної атестаційної комісії, його результати оприлюднюються на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України або відповідного органу поліції (п.15).

Однак належних доказів ознайомлення позивача з рішенням Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 до суду відповідачами не надано.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України, кожному гарантоване право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових й службових осіб.

Приписами ч.1 ст.6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Зазначені приписи Конституції України та КАС України надають право особі звернутись до суду, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкту владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до п.28 Розділу VІ Інструкції керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Судом з досліджених доказів встановлено, що позивач проходив службу в органах поліції після прийняття відносно позивача рішення атестаційною комісією з 01.03.2016 року до 12 грудня 2016 року. В період з 09.11.2016 року по 09.12.2016 року позивач був непрацездатним, що підтверджується довідкою про тимчасову непрацездатність № 7961 (а.с. 172)

Згідно з п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

25 листопада 2016 року в порушення п.28 Розділу VІ Інструкції, наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України № 305 о/с на підставі висновків центральної атестаційної комісії від 27.02.2016 року та центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 від 01.03.2016 року, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст. 77 (через службову невідповідність) майора поліції ОСОБА_1, старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Одеській області, з 30 листопада 2016 року ( а.с. 141).

Підставою для видання 25.11.2016 року Департаментом захисту економіки наказу № 305 о/с, зазначено висновки центральної атестаційної комісії від 01.03.2016 року та центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 від 07.06.2016 року, однак відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення атестаційної комісії не єдиний доказ виявлення невідповідності працівника та підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами по справі.

Судом з досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_1, проходив службу в органах поліції після прийняття відносно позивача рішення центральною атестаційною комісією №7 з 01.03.2016 року до по 09.12.2016 (більше 9 місяців). Через 15 календарних днів з дня підписання позивачем атестаційного листа з висновками, наказ Департаментом захисту економіки Національної поліції України про звільнення ОСОБА_1, не був виданий, отже, в установлені строки рішення центральної атестаційної комісії № 7 щодо звільнення позивача не було реалізовані, а ОСОБА_1, фактично продовжував проходити службу на посаді старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Одеській області. Відповідачем до суду не надано належних доказів, що ОСОБА_1В, за час проходження служби в міліції та в подальшому в поліції не відповідав займаній посаді в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби.

З досліджених доказів судом встановлено, що позивач закінчив Одеський національний політехнічний університет у 2005 році та Одеський державний університет внутрішніх справ у 2010 році (спеціальність правознавство), діючих стягнень не має, позитивно характеризується, що вбачається з атестаційного листа, інформаційної довідки та службової характеристики (а.с. 123, 43, 21).

В Законі України «Про Національну поліцію» не визначено поняття терміну «службова невідповідність», однак виходячи зі змісту вимог та обмежень, що ставляться до поліцейського та загального розуміння понять, можна дійти висновку, що під службовою відповідністю мається на увазі відповідність поліцейського встановленим вимогам, добросовісне виконання вимог законодавства та дисциплінованість. Отже, службова невідповідність - це невідповідність займаній посаді в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо.

Приписами чинного законодавства, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є крайнім заходом.

У відповідності до норм Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції звільнення через службову невідповідність може бути застосоване як вид дисциплінарного стягнення, про що зроблено висновок у постанові Верховного Суду України від 11.03.2014 у справі №21-13а14.

Згідно з положеннями ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

На час прийняття рішення (висновку) центральної атестаційної комісії № 7, 01.03.2016 року та наказу ДЗЕ Національної поліції України № 305 о/с від 25.11.2016 року, Дисциплінарного статуту Національної поліції України ще не затверджено, тому, керуючись аналогією закону, суд вважає за можливе застосувати до відносин звільнення норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення, зокрема, у вигляді звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з порядком накладання дисциплінарних стягнень, визначеним у ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Поліцейський може бути звільнений через службову невідповідність на підставі п. 5 ч.1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» лише в крайньому випадку та за умови дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Разом з тим відповідачами не доведено неможливості залишення позивача на службі в поліції, необхідності застосування крайньої міри у вигляді звільнення та порядку дотримання накладання дисциплінарного стягнення.

До суду відповідачем не надані належні докази та в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на невідповідність позивача займаній посаді.

З досліджених доказів судом встановлено, що в період з 02 листопада 2016 року до 08 грудня (включно) позивач був тимчасово непрацездатним, що підтверджується довідкою про тимчасову непрацездатність № 7961 (а.с. 172).

Отже, позивача 30 листопада 2016 року було звільнено зі служби в поліції в період тимчасової непрацездатності.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 25.11.2016 року № 305 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Постановою Верховного Суду України від 05.03.2012 року по справі № 21-42а-12 (яка є обовязковою для застосування) встановлено, що питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Законом України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію», Законом України від 2 грудня 1990 року № 509-XII «Про державну податкову службу», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР. Тому, за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у своїй постанові від 17.02.2015 року по справі № 21-8а15.

Оскільки нормами Закону України «Про Національну поліцію» не врегульовані питання процедури поновлення на посаді поліцейських, звільнення яких визнано судом незаконним, суд згідно з положеннями ст.9 КАС України вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ч.1 ст.235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, ОСОБА_1, підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений, а саме: на посаді старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Одеській області з дати з якої звільнено позивача з 01 грудня 2016 року.

Згідно з ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з ч. 1 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

11 листопада 2015 року Кабінетом міністрів України прийнято постанову № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Данною постановою встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Проте в зазначеній постанові не визначено порядок нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати.

Середній заробіток працівника згідно з ч.1 ст.27 Закону України «Про оплату праці» визначається за правилами, закріпленими у порядку.

Згідно з правовим висновком зазначеним у Постанові Верховного Суду України від 14.01.2014 року по справі № 21-395а13: суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у порядку.

Відповідно до п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому, враховується положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), який застосовується у випадку виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Абзацом 3 пункту 3 Порядку визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Згідно з п.5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Із п.5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абз.1 п.8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до абз.1 п.8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини для нарахування виплат, працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 порядку).

Згідно довідки Департаменту захисту економіки НП України № 54 від 31.01.2017 року (а.с.100) грошове забезпечення за останні два календарні місяці перед звільненням ОСОБА_1 за жовтень 2016 року становить 7120,80 грн., та за листопад 2016 року становить 10598,40 грн.

Відповідно до Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року середньоденне грошове забезпечення позивача складає 421,89 грн. з розрахунку: (7120,80 +10598,40):(20 дні + 22 дні).

Згідно листів Мінсоцполітики: від 20.07.2015 року N 10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік», від 05.08.2016 року №11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік», кількість робочих днів у період з 01.12.2016 року по 31.03.2017 року становить 84 робочих днів.

Розраховуючи середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь ОСОБА_1., середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.12.2016 року по 31.03.2017 року у розмірі 35438,76 грн. (84 дні (вимушений прогул) х 421,89 грн. (середньоденне грошове забезпечення позивача)), з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів

Приписами п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, передбачено, що негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що негайному виконанню підлягає постанова суду в частині стягнення із Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_1, середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, що дорівнює 8859,60 грн. та поновлення ОСОБА_1, на посаді старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Одеській області з 01 грудня 2016 року.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 3 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), та згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 11, 69-71, 128, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ заступника голови Національної поліції начальника Департаменту захисту економіки № 305 о/с від 25.11.2016 року, в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).

Поновити ОСОБА_1, який мав спеціальне звання майор поліції на посаді старшого оперуповноваженого Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з 01 грудня 2016 року.

Стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 грошове утримання за час вимушеного прогулу за період з 01.12.2016 року по 31 березня 2017 року в розмірі 35438,76 грн. (тридцять пять тисяч чотириста тридцять вісім гривень 76 коп.) з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Одеській області та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць - 8859,60 грн. (вісім тисяч вісімсот пятдесят девять гривень 60 коп.) з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Вовченко O.A.