Справа № 2-а-551-10-1012
Суддя: Гавриленко В. Г.
Дата ухвалення: 2010-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іванківський районний суд Київської області
Справа № 2-а-551/10 р.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 листопада 2010 року Іванківський районний суд Київської області в складі головуючого судді Гавриленка В.Г., при секретарі Онищенко В.В., в смт. Іванків, розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії та доплату до пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду із позовом, до відповідача, в якому посилаються на те, що вони являються пенсіонерами, проживають ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, територія с.м.т. Іванків відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Вони є постраждалими внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії, мають інвалідність, ОСОБА_3 - 1 групи, ОСОБА_2 - 2 групи, у звязку із захворюваннями, що повязані із впливом аварії на ЧАЕС. Перебувають на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області. ОСОБА_1 являється непрацюючим пенсіонером.

Як потерпілі 1-ої категорії та інваліди першої та другої групи , вони у відповідності до ст., 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мають право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі відповідно 100% та 75% мінімальної пенсії за віком. Крім того як непрацюючий пенсіонер, проживаючий в зоні гарантованого добровільного відселення, ОСОБА_1 має право на отримання підвищення (доплати ) до пенсії згідно ст.39 вищезазначеного Закону в розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Але відповідач пенсію виплачує не в розмірах, зазначених в ст.ст. 50, 39 Закону, а в значно менших розмірах, керуючись при цьому не Законом, а Постановами Кабінету Міністрів.

У жовтні 2010 року вони звернулись до відповідача із письмовими заявами, в яких просили зробити їм перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1- у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, ОСОБА_2 - у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, та доплати, до пенсії ( ОСОБА_1Д.) у розмірі двох мінімальних заробітних плат, у відповідності до ст. 50, 39 Закону. Але відповідач фактично відмовив їм в цьому, надавши формальні листи-відповіді за № 3558/06. від 11.10.2010 року.

Позивачі вважають дії відповідача неправомірними, і просять визнати їх такими, а також просять суд зобов'язати відповідача здійснити їм перерахунок та виплату додаткової пенсії в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком (ОСОБА_1Д.) Та 75 % мінімальної пенсії за віком (ОСОБА_2П.), а також надбавки до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат ( ОСОБА_1Д.), відповідно до ст. 50, 39 Закону, починаючи із 01.10.2009 року , та в подальшому здійснювати нарахування та виплату додаткової пенсії та доплати до пенсії відповідно до чинного законодавства.

В позовній заяві позивачів мається прохання розгляд справи провести за їх відсутності. Відповідач направив до суду письмове заперечення на позов, яке зводиться до того, що відповідач діяв у межах бюджетного законодавства та чинних постанов Кабінету Міністрів України. Також в письмових запереченнях відповідача мається прохання провести розгляд справи без присутності їх представника.

За даних обставин судом відповідно до ч.4 ст.122 КАСУ розгляд справи проведено за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що:

Позивачі є потерпілими 1 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що у матеріалах справи є відповідне посвідчення, є інвалідами 1 та 2 групи внаслідок захворювань,повязаних із впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідками МСЕК.. Позивачі проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 в зоні радіоактивного забруднення (зоні гарантованого добровільного відселення), що підтверджується довідкою Іванківської селищної ради. Позивач ОСОБА_1 є непрацюючим пенсіонером. Позивачі дійсно звертались до відповідача із заявами про перерахунок їм пенсії у відповідності до ст. 50, 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідачем за відсутністю законних підстав листами було відмовлено позивачам у перерахунку пенсії.

Суд вважає відмову відповідача у перерахунку позивачам пенсії неправомірною. Вимоги позивачів про перерахунок пенсії підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

У відповідності до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, З встановлюються у вигляді державної пенсії, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.50 цього Закону, особам, віднесеним до категорії 1, які являються інвалідами, щодо яких встановлено звязок із Чорнобильською катастрофою, виплачується додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю: інвалідам 1 групи в розмірі 100%, інвалідам 2 групи - в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком.

Із приписів ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», випливає, що під час визначення розміру пенсії за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Порядок визначення розміру мінімальної пенсії за віком встановлений частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за приписами якої мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , яка набрала чинності 1.10.2006 року, встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом,підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, органи Пенсійного фонду України зобовязані були здійснювати перерахунок пенсій саме з дня встановлення цього розміру прожиткового мінімуму незалежно від звернення пенсіонерів з відповідною заявою про перерахунок пенсії

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України» на 2010 рік» прожитковий мінімуму для осіб, які втратили працездатність ( і відповідно мінімальна пенсія за віком) становить із 01.04.2010 року - 706 грн., із 01.07.2010 року - 709 грн., із 01.10.2010 року 723 грн. Виходячи із цього розмір додаткової пенсії потерпілому 1 категорії інваліду 1 групи повинен був складати за ці періоди відповідно 706 грн., 709 грн., 723 грн., а розмір додаткової пенсії потерпілому 1 категорії інваліду 2 групи повинен був складати за ці періоди відповідно 529 грн. 50 коп., 531 грн.75 коп., 542 грі.

Але відповідач керувався не положеннями ст.,50 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а Постановами КМУ № 530 від 28.05.2008 року та № 654 від 16.08.2008 року, нараховував та виплачував позивачам додаткову пенсію в значно менших розмірах - 139 грн., 141 грн.20 коп., 141 грн.80 коп. в місяць (ОСОБА_2П.) та 208 грн.50 коп., 211 грн.80 коп., 212 грн.70 коп. ( ОСОБА_1Д.), що підтверджується довідками наданими відповідачем, що мається в справі.

Згідно ст.39 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" непрацюючим пенсіонерам, проживаючим в зоні гарантованого добровільного відселення, пенсія підвищується на дві мінімальні заробітні штати.

Розмір мінімальної заробітної плати визначався Законами України « Про Державний бюджет» на відповідні роки та постійно збільшувався і становив від 650 грн. ( у жовтні 2009 року) ... до 907 грн. (в жовтні 2010 року). Відповідно повивачу ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру щомісячна надбавка (підвищення) до пенсії повинна була виплачуватись в розмірі від 1300 грн. ( в жовтні 2009 року) до 1814 грн.( в жовтні 2010 року). Але як вбачається із довідок відповідача та письмових заперечень відповідача, позивачу надбавка( підвищення) до пенсії виплачувалась тільки в розмірі 10 грн.50 коп. При цьому відповідач керувався Постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та орган місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії в даному випадку застосуванню підлягає саме ст.ст. 50, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали; внаслідок Чорнобильської катастрофи" , а не постанови Кабінету Міністрів України. Тому виплата відповідачем пенсій в менших розмірах, ніж зазначено в ст. 50, 39 Закону, є неправомірною.

Позовна заява була подана до суду 15.10.2010 року. Відповідно до ст.99 КАСУ для звернення до адміністративного суду встановлено шестимісячний строк. Виходячи із цього позовні вимоги позивача підлягають задоволено починаючи тільки із 15 квітня 2010 року.

В подальшому на час дії вказаної у постанов! редакції ст.ст. 50, 39 Закону виплати повинні проводитись саме у відповідності до Закону до внесення змін чи скасування дії закону.

Враховуючи, що позивачі являються інвалідами 1 та 2 групи, суд вважає можливим постанову по даній справі допустити до негайного виконання на підставі ч.2 ст.256 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19,21,22, 24,46,48, 152 Конституції України, ст.39, 50,67 Закону України «Про статус і соціальний Захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування» , ст. ст. 18, 86, 99, 160-163, 122,256 КАС України суд

Постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1, ОСОБА_2 у перерахунку і виплаті додаткової пенсії та підвищення до пенсії у розмірах, передбачених ст. 50, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю ОСОБА_1 виходячи із розміру 100 % мінімальної пенсії за віком, а ОСОБА_2 виходячи із розміру 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи, що мінімальна пенсія за віком прирівнюється до визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, починаючи із 15 квітня 2010 року, з урахуванням вже виплачених сум, та в подальшому здійснювати нарахування та виплату пенсії відповідно до чинного законодавства.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України Іванківському районі Київської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату надбавки до пенсії відповідно до ст.39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру двох мінімальних заробітних плат, починаючи із 15 квітня 2010 року, з урахуванням вже виплачених сум, та в подальшому здійснювати нарахування та виплату надбавку до пенсії відповідно до чинного законодавства.

В решті позовних вимог відмовити. і

Допустити дану постанову до негайного виконання.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Іванківський районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя : В.Г. Гавриленка