Справа № 766/17216/16-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 766/17216/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Ігнатенко О.Й.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Димерлія О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 27 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій по відмові в призначенні пенсії протиправними, визнання права на призначення пенсії, зобов'язання призначити пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач просив: визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області по відмові йому в призначені пенсії протиправними; визнати за ним право на призначення пенсії відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити йому пенсію на підставі ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 грудня 2016 року, яка прийнята в порядку скороченого провадження, заявлений позов задоволено частково. Визнано дії Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області по відмові позивачу в призначені пенсії протиправними. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити позивачу пенсію на підставі абзацу першого пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із змінами, внесеними згідно із Законами № 879-VI від 15.01.2009 року, № 901-VIII від 23.12.2015 року, починаючи з 01.12.2016 року. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям по справі нового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постанова суду першої інстанції у даній справі прийнята в порядку скороченого провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

При цьому, задовольняючи частково заявлені позивачем вимоги, визнаючи протиправними дії відповідача по відмові позивачу в призначені пенсії та зобов'язуючи відповідача призначити позивачу пенсію на підставі абз. 1 п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд першої інстанції послався на положення ст.ст. 12, 43 вказаного Закону, а також ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.п. 4, 6 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 року № 28-2.

Вирішуючи дану справу в апеляційному порядку колегія суддів виходить з наступного.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 4 вказаної статті суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Згідно вимог п.п. 5, 6 ч. 6 ст. 183-2 КАС України у постанові, прийнятій у скороченому провадженні, зокрема, зазначаються: положення закону, якими суд керувався і на підставі яких задоволено позов; висновок суду про повне або часткове задоволення чи відмову у задоволенні вимог адміністративного позову з посиланням на досліджені судом докази.

Разом з тим, приймаючи оскаржувану постанову у даній справі, суд першої інстанції не послався на жодні докази, що ним були досліджені.

Оскаржуване судове рішення не містить мотивів, з яких суд першої інстанції дійшов висновку саме про необхідність часткового задоволення заявлених вимог позивача, з посиланням на відповідні докази, при цьому, з урахуванням предмету спору, зокрема, на докази щодо наявності у позивача необхідного стажу для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до абз. 1 п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Колегія суддів наголошує, що в матеріалах справи взагалі відсутня заява позивача про призначення йому пенсії та документи, що надавались ним до цієї заяви, та які відповідно досліджувались пенсійним органом.

В ході апеляційного розгляду справи, судом апеляційної інстанції було витребувано від відповідача заяву позивача про призначення йому пенсії за вислугу років та додані до неї документи.

З представлених відповідачем документів судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Так, 16.12.2016 року ОСОБА_2 була подана заява, у довільній формі, на ім'я начальника ГУПФУ в Херсонській області, в якій останній просив призначити та сплачувати йому пенсію відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

До вказаної заяви позивачем було додано: копію витягу з наказу УМВС України в Миколаївській області від 23.06.1997 року; копію послужного списку; копію трудової книжки.

На вказану заяву позивача ГУПФУ в Херсонській області була надана відповідь, листом від 20.12.2016 року № 180/м-99-1, в якій позивачу роз'яснено про те, що згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб» заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи, зокрема, Міністерства внутрішніх справ України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Також, у вказаному листі позивачу роз'яснено, що відповідно до Порядку для призначення пенсії за вислугу років подаються такі документи: заява про призначення пенсії; грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останній 24 місяців підряд перед звільненням з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров'я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»); копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ «Ощадбанк» або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ «Ощадбанк»; копія паспорта.

Крім того, відповідачем роз'яснено позивачу, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення та виплати пенсій деяким категоріям громадян» органи Пенсійного фонду України виконують функції тільки з призначення та перерахунку пенсій, а функції з розрахунку вислуги років для обчислення пенсій покладені на уповноважені структурні підрозділи силових міністерств та відомств, а тому для більш детального роз'яснення необхідно звернутись до Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Окрім викладеного, наведеним листом позивача повідомлено про те, що відповідно до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом в разі, якщо вони на день звільнення зі служби досягли 45 річного віку, мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України. Відповідач зазначив, що оскільки на момент звільнення зі служби у 1997 році позивач не досяг 45-річного віку, право на пенсію відповідно до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у позивача відсутнє.

За наведених обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (чинного та в редакції на момент звернення позивача до пенсійного фонду) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

За правилами ч. 1 ст. 48 наведеного Закону, у вказаній редакції, заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Так, порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за № 135/13402.

Згідно п. 1 вказаного Порядку заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом (2262-12), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Відповідно до п. 7 цього Порядку для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії (додаток 1); грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров'я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом «б» статті 12 Закону (2262-12); довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ «Ощадбанк» або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ «Ощадбанк»; копія паспорта.

За правилами п.п. 12, 14 наведеного Порядку уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (додаток 3).

Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).

Згідно п.п. 16, 17, 19 зазначеного Порядку при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Крім того, вказаним Порядком затверджено форму заяви про призначення/перерахунок пенсії (Додаток 1) та форму подання про призначення пенсії (Додаток 2).

Разом з тим, як встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем подана заява про призначення пенсії відповідно п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» безпосередньо до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, а не через відповідний уповноважений структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України, на який покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії за вислугу років документів, що суперечить наведеним положенням Порядку від 30.01.2007 року № 3-1.

Таким чином, відповідний уповноважений структурний підрозділ, на який покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії за вислугу років документів, не здійснював підготовку документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років, не складав відповідний розрахунок стажу позивача та не подавав подання про призначення позивачу пенсії відповідачу з наведеними документами.

Також, позивачем подано заяву про призначення пенсії за вислугу років у довільній формі, яка, в тому числі, не відповідає змісту такої заяви, форма якої затверджена Порядком від 30.01.2007 року № 3-1.

Крім того, до вказаної заяви позивачем не додано документів, що визначені наведеними положеннями п. 7 Порядку від 30.01.2007 року № 3-1.

За встановлених обставин щодо порушення позивачем порядку подання заяви про призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», колегія суддів вважає, що підстави для зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до вказаного Закону відсутні, а вимоги позивача у цій частині задоволенню не підлягають.

Також, з огляду на наведені висновки суду апеляційної інстанції не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання за ним права на призначення пенсії відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Крім того, відмовляючи у задоволенні наведених вимог позивача, колегія суддів виходить з того, що такі вимоги позивача суперечать положенням ч. 4 ст. 105 КАС України, якою визначено, які вимоги може містити адміністративний позов, та ч. 2 ст. 162 КАС України, яка визначає повноваження адміністративних суду при вирішенні справ.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що у відповідача у спірному випадку не було підстав для відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років за поданою ним заявою з посиланням на відсутність у нього права на призначення такої пенсії. Такий висновок відповідача фактично здійснений без дослідження документів необхідних для призначення позивачу такого виду пенсії та без дотримання відповідного порядку вирішення питання щодо наявності підстав для призначення такої пенсії позивачу. Як зазначив сам відповідач, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення та виплати пенсій деяким категоріям громадян» органи Пенсійного фонду України виконують функції тільки з призначення та перерахунку пенсій, а функції з розрахунку вислуги років для обчислення пенсій покладені на уповноважені структурні підрозділи силових міністерств та відомств. Таким чином, відповідач, доходячи наведеного висновку, вийшов за межі своїх повноважень.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за вислугу років за поданою ним заявою з посиланням на відсутність у нього права на призначення такої пенсії є протиправною, а відповідач підлягає зобов'язанню повторно розглянути подано позивачем заяву від 16.12.2016 року № 80/м-99-1.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Враховуючи викладене, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до її неправильного вирішення по суті, колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про часткове задоволення заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 27 грудня 2016 року - задовольнити частково.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 27 грудня 2016 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій по відмові в призначенні пенсії протиправними, визнання права на призначення пенсії, зобов'язання призначити пенсію - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в частині відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за вислугу років за поданою ним заявою від 16.12.2016 року № 80/м-99-1, викладену у листі від 20.12.2016 року № 180/м-99-1.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 16.12.2016 року № 80/м-99-1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Димерлій