Справа № 815/4517/16
Суддя: Загороднюк В. І.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4517/16
Н.п. 2-а/522/1090/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.
при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про зобов`язання провести реєстрацію за місцем проживання, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про зобов`язання провести реєстрацію за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що16.10.2015 р. вона подала заяву до Київського РВ у м. Одеси ГУДМС України в Одеській області щодо реєстрації її місця проживання за адресою АДРЕСА_1 так як вона була знята з реєстрації місця проживання 22.01.2013 р.

Однак, їй було відмовлено в прийнятті документів та оформленні реєстрації за місцем її фактичного проживання, за адресою АДРЕСА_1 , з причини того, що садові будинки не призначені для постійного проживання та тому реєстрація її за вказаною адресою не є можливою. Вона була вимушена звернутися до суду.

19.02.2016 р. Одеський окружний адміністративний суд виніс постанову, згідно якої зобов`язав Київський районний відділ Головного управління міграційної служби в Одеській області зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яка була оскаржена представником Київського районного відділу Головного управління міграційної служби в Одеській області до Одеського адміністративного апеляційного суду.

14.04.2016 р. Одеський адміністративний апеляційний суд виніс постанову, згідно якої визнав дії Київського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в реєстрації за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 - протиправними; зобов`язав Київський районний відділ Головного управління державної міграційної служби в Одеській області у встановленому законом порядку здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за місцем проживанням за адресою: АДРЕСА_1 з внесенням відомостей до паспортного документа.

Але з 04 квітня 2016 р. Законом України від 10 грудня 2015р. № 888-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» було розширено повноваження органів місцевого самоврядування і, відповідно, повноваження з реєстрації місця проживання та зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб делегуються органам місцевого самоврядування територіальним центрам надання адміністративних послуг.

Реєстрація за місцем проживання ОСОБА_1 за вказаною постановою суду Київським районним відділом Головного управління державної міграційної служби в Одеській області стала неможливою так як її повинен проводити Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради.

Після звернення до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради та до Київського районного відділу Головного управління державної міграційної служби в Одеській області Дикуль Н.Г. були отримані відмови, тому вона була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що 02.09.2014 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України №1673-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо переведення садових і дачних будинків у жилі будинки та реєстрації в них місця проживання».Вказаним Законом були внесені зміни до Цивільного, Житлового кодексів та до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Так, Житловий кодекс доповнено ст.81, згідно з якою громадяни мають право на переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки. Рішення про таке переведення прийматиметься відповідними органами місцевого самоврядування. На виконання вказаного Закону №1673-VII, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 29.04.2015 року №321, якою затверджено Порядок переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки. Вказана постанова набрала чинності 29.04.2015 року.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі витягу про державну реєстрацію прав від 12.12.2012 року (а.с.11), свідоцтва про право власності на садовий будинок з господарською будівлею від 20.02.2012 року (а.с.10), технічного паспорту від 18.10.2012 року (а.с.12 - 17), державних актів на право власності на земельні ділянки (а.с. 8, 9) належить садовий будинок з господарською будівлею площею 260,40 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до державних актів на право власності на земельні ділянки (а.с. 8, 9) позивачу ОСОБА_1 належать земельні ділянки площею 0,0194 га та площею 0,0182 га з цільовим призначенням (використанням) земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_1 , на яких розташований вищевказаний садовий будинок.
Згідно звіту ТОВ „ЕКВ „Інжирінг про технічний стан будівельних конструкцій, можливості зміни функціонального призначення та експлуатаційної придатності садового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в якості житлового будинку можлива подальша безпечна експлуатація садового будинку літ. „Е, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в якості житлового будинку.
(а.с. 21 - 33)
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2016 р. зобов`язано Київський районний відділ Головного управління міграційної служби в Одеській області зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

(а.с. 40 - 43)
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 р. визнано дії Київського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в реєстрації за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 - протиправними; зобов`язано Київський районний відділ Головного управління державної міграційної служби в Одеській області у встановленому законом порядку здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за місцем проживанням за адресою: АДРЕСА_1 з внесенням відомостей до паспортного документа.

(а.с. 44 - 49)
16.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася з заявою про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, проте в реєстрації місця проживання їй було відмовлено.

(а.с. 49)
Відповідно до статті 2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV (чинного на час виникнення спірних правовідносин), громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",

свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом;
вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати;
місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік;
місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово;
особа - фізична особа;
реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.
Відповідно до ст.6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Для реєстрації особа подає письмову заяву, документ до якого вносяться відомості про місце проживання, квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати, талон зняття з реєстрації, документи, що підтверджують право на проживання в житлі.
Вказаним Законом визначено вичерпний перелік необхідних документів для реєстрації місця проживання та заборонено вимагати для реєстрації подання особою інших документів.
Крім того, п.2.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 22.11.2012р. №1077, передбачено, що для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України: письмову заяву про реєстрацію місця проживання; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; документи, що підтверджують: право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання; право на перебування або взяття на облік у закладі/установі - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 28 грудня 2011 року № 574 "Про деякі питання діяльності центру обліку бездомних громадян", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 січня 2012 року за №84/20397; проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини, зразок якої наведено в додатку 7 до цього Порядку; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України, якщо реєструється місце проживання дитини, яка не досягла 16-річного віку; заява про зняття особи з реєстрації місця проживання, форма якої наведена в додатку 8 до цього Порядку (у разі здійснення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).
Відповідно до ст.4 Житлового кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд. Житловий фонд включає:
- жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд);
- жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об`єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд);
- жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів);
- жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд);
- квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні (одноквартирні) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях усіх форм власності, що надаються громадянам, які відповідно до закону потребують соціального захисту (житловий фонд соціального призначення).
До житлового фонду включаються також жилі будинки, що належать державно-колгоспним та іншим державно-кооперативним об`єднанням, підприємствам і організаціям.
До житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.
Таким чином, з наведеного вбачається, що відповідно до Житлового кодексу України дачний будинок не зазначений в переліку об`єктів, які не входять до житлового фонду.

Згідно зі ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст.379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Отже, вирішуючи даний спір, слід виходити з таких характеризуючих ознак об`єкту нерухомості, як пристосування та придатність будинку для постійного проживання.
Таким чиномслід зобов`язати Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказаний будинок зазначений як садовий будинок, ніяким чином не позбавляє його вищенаведених ознак, притаманних житлу, та, відповідно, не позбавляє позивача права, як такого, зареєструвати своє місце проживання в ньому.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ

Позов ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про зобов`язання провести реєстрацію за місцем проживання задовольнити.
Зобов`язати Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Постанова може бути оскаржена в Одеський апеляційний адміністративний суд через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
16.03.2017