Справа № 826/3143/16
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2017-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року м. Київ К/800/15251/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Голяшкіна О.В.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державного підприємства "Антонов" на постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016 року в адміністративній справі за позовом Державного підприємства "Антонов" до Державної екологічної інспекції у м. Києві про визнання протиправним та скасування припису в частині,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року Державне підприємство "Антонов" звернулося до окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної екологічної інспекції у м. Києві, в якому просило визнати протиправним та скасувати припис від 11.12.2015 року №05/170п в частині пунктів 1 та 7.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2016 року у задоволенні позовних вимог Державному підприємству "Антонов" було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016 року апеляційну скаргу Державного підприємства "Антонов" було залишено без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2016 року - без змін.

У касаційній скарзі Державне підприємство "Антонов", не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Державного підприємства "Антонов" задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем в період з 25.11.2015 року по 11.12.2015 року проведено планову перевірку дотримання філією «Серійний завод «АНТОНОВ» ДП «АНТОНОВ» вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.,

В ході проведення перевірки було виявлено здійснення філією позивача у період з 05.11.2014 року по 05.12.2014 року викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади та у період з 27.08.2013 року по 08.01.2014 року самовільного забору підземних вод зі свердловини без отримання дозволу на спеціальне водокористування

За результатами проведення перевірки складено Акт № 05/368а.

На підставі Акту перевірки, відповідачем складено припис від 11.12.2015 року №05/170п, пунктом 1 якого зобов'язано позивача надати відповідачу довідку щодо годин роботи всіх джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря філії «Серійний завод «АНТОНОВ» ДП «АНТОНОВ» за період з 05.11.2014 року по 05.12.2014 року, а пунктом 7 надати довідку щодо об'єму забору підземних вод зі свердловин за період з 26.08.2013 року по 08.01.2014 року.

Відповідно до пункту 1 Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

Згідно із пунктом 4 Положення, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

Пунктом 6 Положення визначено, що Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» встановлено що, документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Відповідно до пункту 2 Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року № 302, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям (далі - суб'єкт господарювання) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Статтею 48 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Відповідно до статті 49 Водного кодексу України, спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

З вищенаведених норм законодавста вбачається, що суб'єкти господарювання можуть здійснювати діяльність зі спеціального водокористування та діяльність, пов'язану з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виключно у разі наявності відповідних дозволів, отриманих у встановленому законом порядку.

Згідно із статтями 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

З аналізу вищевикладених норм законодавства випливає, що в разі виявлення контролюючим органом при здійсненні перевірки суб'єкта господарювання, таких порушень ним вимог природоохоронного законодавства, контролюючий орган уповноважений вжити відповідних заходів реагування, в тому числі у вигляді прийняття припису про усунення встановлених порушень законодавства.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у філії позивача був в наявності дозвіл на спеціальне водокористування № УКР-796-Кіє з терміном дії з 26.08.2010 року по 26.08.2013 року. В подальшому, а саме 08.01.2014 року, філією позивача був отриманий дозвіл на спеціальне водокористування строком дії до 08.01.2017 року. Отже, у період з 27.08.2013 року по 08.01.2014 року філія позивача не мала дозволу на спеціальне водокористування.

Також, у філії позивача був в наявності дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -001 з терміном дії з 25.06.2010 року по 04.11.2014 року. В подальшому, а саме 05.12.2014 року, філією позивача був отриманий дозвіл викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -001 строком дії до 05.12.2021 року. Отже, у період з 05.11.2014 року по 05.12.2014 року філія позивача не мала дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що позивачем не заперечується.

Виходячи з вищенаведеного, філія позивача у період з 05.11.2014 року по 05.12.2014 року (період відсутності спеціального дозволу), здійснювала викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що підтверджується наявною в матеріалах справи копії звіту про охорону атмосферного повітря за 2014 рік за формою 2-ТП (повітря), поданого філією позивача самостійно до державного органу статистики.

Судами також встановлено, що в IV кварталі 2013 року філія позивача здійснювала забір підземних вод із артезіанської свердловини, що підтверджується з наявної в матеріалах справи копії звіту про використання води за IV квартал 2013 рік за формою 2-ТП (водгосп), поданого філією позивача самостійно до державного органу статистики

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з обґрунтованими висновками судів попередніх інстанцій про те, що Державною екологічною інспекцією у м. Києві було обґрунтовано складено оскаржуваний припис від 11.12.2015 року № 05/170п в частині пунктів 1 та 7, якими зобов'язано позивача надати відповідачу довідку щодо годин роботи всіх джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря філії «Серійний завод «АНТОНОВ» ДП «АНТОНОВ» за період з 05.11.2014 року по 05.12.2014 року та довідку щодо об'єму забору підземних вод зі свердловин за період з 26.08.2013 року по 08.01.2014 року для визначення розміру завданих збитків, які мали місце за час здійснення філією позивача діяльності без отримання відповідних дозволів.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Антонов" - залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016 року в адміністративній справі за позовом Державного підприємства "Антонов" до Державної екологічної інспекції у м. Києві про визнання протиправним та скасування припису в частині - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

О.В. Голяшкін

В.Ф. Мороз