Справа № 802/363/17-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 р. м. Вінниця Справа № 802/363/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Фурмана В.В.

представника позивача: Кончика А.В.

представника третіх осіб: ОСОБА_2

за відсутності відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Фермерського господарства "Україна"

до: Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ФГ "Корделівка" та ОСОБА_3

про: скасування рішення та державної реєстрації

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося фермерське господарство "України" (далі - ФГ "України", позивач") із позовом до Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області (далі - Калинівська РДА, відповідач) про:

- скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції Вінницької області за інд. номером 23762440 від 18.08.2015 р.;

- скасування державної реєстрації договору оренди землі б/н від 03.08.2015 р., укладеного між фермерським господарством "Корделівка" і ОСОБА_3 на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1,7104 га, яка розташована на території Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області, про що вчинено запис №10849402.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 27.11.2012 р. відділом Держкомзему у Калинівському районі Вінницької області проведено державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного 27.08.2012 р. між ФГ "Україна" та ОСОБА_3 на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 строком на 15 років, про що вчинено відповідний запис у Державному реєстрі земель за №06254. Рішення відділу Держкомзему у Калинівському районі від 27.12.2012 р. №06254 є чинним та ніким не скасованим.

Разом з тим, 18.08.2015 р. за індексним номером 23762440 державним реєстратором Реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 на підставі договору оренди землі, укладеного 03.08.2015 р. між ОСОБА_3 та фермерським господарством "Корделівка".

На переконання позивача, таке рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області №23762440 від 18.08.2015 р. порушує законні права ФГ "Україна" як орендаря земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 1,7104 га, яка розташована на території Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

Враховуючи зазначене, ФГ "Україна" звернулося до суду із даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду від 16.03.2017 р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ФГ "Корделівка" та ОСОБА_3

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник третіх осіб у судовому засіданні заперечувала проти позову з підстав наведених у письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи. Зазначила, що оскільки для реєстрації прав оренди земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 надано усі необхідні документи, у тому числі довідки відділу Держземагенства у Теплицькому районі про відсутність зареєстрованих договорів оренди даної земельної ділянки, то у державного реєстратора відсутні підстави для відмови в проведенні реєстрації заявленого права відповідно до вимог статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Враховуючи викладене просила в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча, як слідує з матеріалів справи, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

При цьому, 27.03.2017 р. за вх. №7622 виконання вимог ухвали суду від 16.03.2017 р. подано реєстраційну справу щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки, що розташована на території Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району загальною площею 1,7104 га кадастровий НОМЕР_1.

Враховуючи належне повідомлення відповідача, суд протокольною ухвалою прийняв рішення про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представників позивача та третіх осіб, дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 14.12.2007 р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності ні землю за № 12 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1.7104 га розташованої на території Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

27.08.2012 р. між ОСОБА_3 і фермерським господарством "Україна" укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на п'ятнадцять років, який зареєстрований 27.11.2012 р. відділом Держкомзему у Калинівському районі Вінницької області за № 06254.

ОСОБА_3 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до відділу Держземагенства у Калинівському районі Вінницької області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ФГ "Україна", реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції Вінницької області про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації договору оренди землі від 27.08.2012 р. зареєстрованого за № 06254.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 02.04.2015 р. у справі № 802/358/15-а у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, ОСОБА_3 звернувся до Вінницького апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою за результатами розгляду якої, постановою ВААС від 14.07.2015 р. апеляційну скаргу задоволено та скасовано рішення про реєстрацію договору оренди землі укладеного 27.08.2012 між ОСОБА_4 та ФГ "Україна" за № 06254.

В подальшому, 03.08.2015 р. між ОСОБА_3 та фермерським господарством "Корделівка" укладено договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1.7104 га розташованої на території Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області та 18.08.2015 р. за індексним номером 23762440 державним реєстратором Реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 на підставі зазначеного договору.

Враховуючи те, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.10.2016 р. скасовано постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду та залишено в силі постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 02.04.2015 р. позивач звернувся до сектору з питань Державної реєстрації Калинівської РДА Вінницької області із листом від 30.11.2015 р. щодо скасування державної реєстрації договору оренди землі укладеного між ОСОБА_4 і ФГ "Корделівка" та поновлення державної реєстрації договору оренди землі укладеного між ОСОБА_4 і ФГ "Україна" від 27.08.2012 р.

Однак, листом від 12.12.2016 р. сектором з питань Державної реєстрації Калинівської РДА Вінницької області повідомлено позивача про неможливість скасування державної реєстрації договору оренди землі укладеного між ОСОБА_4 і ФГ "Корделівка", оскільки такий запис у державному реєстрі відповідно до вимог чинного законодавства скасовується на підставі рішення суду.

Так, на переконання позивача, рішення державного реєстратора №23762440 від 18.08.2015 р. про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 на підставі договору оренди землі, укладеного 03.08.2015 р. між ОСОБА_3 та фермерським господарством "Корделівка" порушує його права орендаря вказаної земельної ділянки.

Суд, визначаючись щодо заявлених позовних вимог виходить з наступного.

Правовідносини, пов'язані з набуттям права оренди на земельні ділянки, укладенням договорів оренди землі та їх реєстрацією на час вчинення оскаржуваного рішення регулювалися Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень".

Відповідно до частини четвертої статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції закону, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Відповідно до вимог приписів частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про право набувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Статтею 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачений вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень до яких належать:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Як уже встановлено судом, 27.11.2012 р. відділом Держкомзему у Калинівському районі Вінницької області було проведено державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного 27.08.2012 р. між ФГ "Україна" та ОСОБА_3 на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 строком на 15 років, про що вчинено відповідний запис у Державному реєстрі земель за №06254. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного скасовано рішення про реєстрацію цього договору.

Зазначена постанова суду відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набула законної сили з моменту її проголошення, тобто 14.07.2015 р.

Так, на момент прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора рішення про реєстрацію права оренди землі за позивачем було скасоване, а у державного реєстратора були відсутні підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень за ФГ "Корделівка".

Разом з тим, в подальшому Вищим адміністративним судом ухвалою від 05.10.2016 р. скасовано постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 р., а постанову суду першої інстанції залишено без змін.

За вказаних обставин, виникла ситуація подвійної реєстрації права оренди земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1.7104 га, розташованої на території Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

Одночасне ж існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Зазначена позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 30 березня 2016 року (справа № 21-143а15).

Отже, оскільки державна реєстрація договору оренди землі із ФГ "Україна" була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення договірних відносин та є чинною, то право оренди спірної земельної ділянки відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" належить позивачу.

Відтак, адміністративний позов в частині скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції Вінницької області за інд. номером 23762440 від 18.08.2015 р. належить задовольнити.

В той же час, оцінюючи вимогу позивача про скасування державної реєстрації договору оренди землі б/н від 03.08.2015 р., укладеного між фермерським господарством "Корделівка" і ОСОБА_3 на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1,7104 га, яка розташована на території Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області, про що вчинено запис №10849402, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таке внесення (відомостей) відбувається шляхом прийняття державним реєстратором відповідного рішення та внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В свою чергу, частиною другою статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

За таких обставин у даному випадку предметом оскарження в адміністративному суді має бути рішення державного реєстратора про реєстрацію речового права, як юридичний наслідок, і саме через такий спосіб захисту як скасування рішення, права позивача будуть відновлені, а не через скасування самої реєстрації .

За таких обставин, у досліджуваній частині позовних вимог позивачем невірно обрано спосіб захисту, а тому, відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до частини першої статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову шляхом скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції Вінницької області за інд. номером 23762440 від 18.08.2015 р. В решті позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

позов задовільнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції Вінницької області за інд. номером 23762440 від 18.08.2015 р.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна