Справа № 345/3024/15-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2017-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року м. Київ К/800/892/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: Гончар Л.Я.,

Суддів: Голяшкіна О.В., Донця О.Є.

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Калуш та Калуському районі, в якому просила визнати дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно за наявними документами, що містяться в пенсійній справі та при обрахунку розміру пенсії застосувати показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2960,79 грн. - неправомірними; зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком за наявними документами, що містяться в пенсійній справі з 15.05.2015 року та при обрахунку розміру пенсії застосувати показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2960,79 грн.; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату перерахованої пенсії з 15.05.2015 року.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року, позов задоволено: визнано дії управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком за наявними документами, що містяться в пенсійній справі та при обрахунку розміру пенсії застосувати показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2960,79 грн. - неправомірними; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком за наявними документами, що містяться в пенсійній справі з 15.05.2015 року та при обрахунку розміру пенсії застосувати показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2960,79 грн.; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі здійснити перерахунок і виплату перерахованої пенсії з 15.05.2015 року.

У поданій касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області, із посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просило оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, з 15.12.2004 року по 31.08.2011 року ОСОБА_1 отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 01.09.2011 року виплату зазначеної пенсії позивачу було припинено у зв'язку з працевлаштуванням на роботу вчителем математики Калуського НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 10-ліцей».

05.05.2015 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до наявного в матеріалах справи розпорядження відповідача № 154023 від 13.05.2015 року, ОСОБА_1 з 05.05.2015 року переведено з одного виду пенсії на інший, а саме з пенсії за вислугу років на пенсію за віком на загальних підставах, при цьому пенсію за віком розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік.

Не погодившись з такою позицією відповідача ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з доводами якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов висновку що дії УПФУ щодо переведення позивача з одного виду пенсії на інший із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік є неправомірними.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, проте вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

За Законом України «Про пенсійне забезпечення» призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV). Пунктом 16 Розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

У частині 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За правилами частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок призначення пенсії шляхом переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, де визначено, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Так, як встановлено судами, що з 15.12.2004 року по 31.08.2011 року ОСОБА_1 отримувала пенсію за вислугу років, призначену їй відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». 05.05.2015 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою саме про призначення пенсії за віком, згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тобто має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший. Управлінню Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області слід було призначити позивачу пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», враховуючи що з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до норм цього Закону позивач звернулась вперше. В той же час, відповідачем здійснено переведення позивача на інший вид пенсії із застосуванням схеми нарахуванням, яка використовується при перерахунку раніше призначеної пенсії та застосовано показник заробітної плати зайнятих у галузях України за 2007 рік.

Судами попередніх інстанцій помилково встановлено, що відповідачем відновлено ОСОБА_2 виплату раніше призначеної пенсії (пенсії за вислугу років). Водночас, зазначене не вплинуло на правильність висновків судів попередніх інстанцій, що перерахунок, проведений відповідачем, є неправомірним, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтовано висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області відхилити, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: