Справа № 817/1962/16
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"28" березня 2017 р. Справа № 817/1962/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Боюка Володимира Васильовича на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "25" січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача адвокат Боюка Володимир Васильович про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Боюка Володимира Васильовича звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 року позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням представником позивача подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати зазначену ухвалу та прийняти нову, якою повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду у новому складі суду.

Крім того, апелянт в цій же скарзі, просив скасувати і ухвалу цього ж суду від 19 січня 2017 року, яка окремому оскарженню не підлягає, якою суддя, на думку апелянта, в порушення норм процесуального закону відмовив у задоволенні клопотання про розгляд даної справи в режимі відеоконференції.

Відповідно до ст.197 КАС України справа судом апеляційної інстанції переглядається в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, суд першої інстанції залишаючи позовну заяву ОСОБА_4 без розгляду виходив з того, що 14.12.2016 позивач в судове засідання не прибув, тоді як про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.47). У зв'язку з цим, розгляд даної справи відкладено до 23.12.2016 року.

23.12.2016 року позивач в судове засідання знову не з'явився, тоді як про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Жодних заяв, клопотань стосовно причин неприбуття в судове засідання, так само як і доказів поважності таких причин позивачем суду надано не було. Розгляд даної справи було відкладено до 25.01.2017 року.

Проте, в судове засідання 25.01.2017 позивач повторно не прибув. Про дату, час і місце судового розгляду справи позивач повідомлений належним чином, про що свідчить, долучене до справи, повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.63). Заява про розгляд справи за відсутності позивача до суду не надходила, інших заяв та клопотань позивачем суду не надано.

Суд визначив відсутність правових підстав вважати неприбуття позивача в судові засідання як такі, що відбулися з поважних причин. При цьому зазначив, що подання до суду клопотання про перенесення розгляду справи без зазначення у ньому обставин, що зумовлюють неможливість явки позивача та одночасно доказів, які підтверджують існування таких обставин і їх поважність, не є правовою, достатньою та беззаперечною підставою для чергового відкладення розгляду справи в розумінні процесуального законодавства.

Згідно з положеннями ч.3 ст.128 КАС України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Одночасно, суд зауважив, що відповідно до ст.122 КАС України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Неналежне користування наданими ст.49 КАС України правами та неналежне виконання процесуальних обов'язків з боку позивача (неприбуття в судове засідання без поважних причин) зумовлює неможливість розгляду і вирішення справи протягом встановленого КАС України строку.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, суд зазначив, що з метою забезпечення доступу позивача до правосуддя, реалізації його права на справедливий суд, судом вжито достатніх заходів. Тому, з огляду на системний характер неприбуття позивача до суду без існування для цього поважних причин, залишення позовної заяви без розгляду, на думку суду, є пропорційним обмеженням, яке переслідує законну мету та не звужує доступ до правосуддя.

Колегія суддів не погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо: позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

З наведеної процесуальної норми слідує, що при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави, суду першої інстанції слід з'ясувати:

1) чи належним чином позивача було повідомлено про судовий розгляд перший і другий раз;

2) чи обидва рази поспіль були відсутні поважні причини неприбуття позивача або інформація про такі причини;

3) чи відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

Встановлено, що представник позивача, після неявки в засідання 14.12.2016 року, отримавши 20.12.2016 року виклик в судове засідання на 23.12.2016 року 9 год.30 хв., зазначаючи про несвоєчасність отримання повістки та усвідомлюючи неможливість прибути до суду у зазначений термін, 21 грудня 2016 року, шляхом направлення до суду поштової кореспонденції, подав заяву з обгрунтуванням відводу судді та проханням провести дане засідання без його та позивача участі. Заява до суду надійшла 03.01.2017 року. (а.с. 65).

Як свідчать матеріали справи, розгляд справи призначений на 23.12.2016 року було відкладено на 25.01.2017 року. Так, відповідно до повідомлення секретаря судового засідання від 27 грудня 2016 року, розгляд справи 23 грудня 2016 року не відбувся у зв"язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Саме з зазначеної причини, справу розглядом відкладено на 25.01.2017 року (а.с.62).

Отримавши виклик завчасно, 19 січня 2017 року представником позивача до суду подано клопотання з повідомленням про неможливість його явки в судове засідання, у зв"язку з викликом до Ірпінського міського суду на 14 год.. Також повідомив, що через незадовільний стан здоров"я та у зв"язку з погодними умовами і поганим транспортним сполученням, не зможе з"явитися в засіданне і позивач. Тому просив провести розгляд справи в режимі відеоконференції з окружним адміністративним судом м.Киева.

20 січня 2017 року ухвалою Рівненського окружного суду у задоволенні клопотання відмовлено, з посиланням на порушення заявником ст.122-1 КАС України, а саме - не дотриманням строків звернення, а 25 січня 2017 року, у зв'язку з повторною неявкою представника Позивача та Позивача в судове засідання, позовну заяву залишено без розгляду.

Колегія суддів зазначає, що під повторністю неприбуття в судове засідання позивача необхідно розуміти саме послідовне неприбуття в судове засідання позивача чи його представника двічі чи більше разів. При чому, коли неприбуття в судове засідання чергується із наданням до суду заяви з повідомленням про несвоєчасне отримання повістки, про відвід судді та проведення розгляду справи без участі заявника, а на інше чергове судове засідання клопотання про проведення судового розгляду в режимі відеоконференції з підстав неможливості явки в судове засідання з наведених в ньому причин то після відхилення заявленого клопотання (про розгляд справи в режимі відеоконференції) неприбуття в судове засідання позивача не можна вважати повторним. До того ж, не можна вважати його таким так як справу розглядом 23.12.2016 року відкладено не з причин неявки позивача, а інших (хвороба судді).

Що стосується посилання апелянта, що незабезпечення судом першої інстанції розгляду заяви представника позивача про відвід судді та що незадоволення вимог такої заяви створювало останньому перешкоди для участі у судовому засіданні, судова колегія оцінює критично з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.31 КАС України у разі заявлення відводу (самовідводу) суд повинен вислухати особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думку осіб, які беруть участь у справі.

З наведеного випливає, що у разі заявлення відводу (самовідводу) суд повинен вислухати думку осіб, які беруть участь у справі. При цьому, така можливість може бути забезпечена судом за умови активної поведінки заявника, зокрема, шляхом участі у судовому засіданні. Крім того, процесуальним законом не передбачено звільнення Позивача від обов'язку брати участь у судовому засіданні у випадку заявлення такою особою відводу судді.

З урахуванням норм Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія приходить до висновку, що проведенню будь-якої процесуальної дії судом передує обов'язкове встановлення останнім осіб тих, хто прибув у судове засідання. Лише після цього закон наділяє суд повноваженнями здійснювати подальші процесуальні дії.

Тому, якщо суд встановив неможливість розгляду поданої заяви без участі заявника, інших учасників, суд повинен був відкласти розглядом справу на іншу дату про що завчасно повідомити сторін.

Залишення судом такої заяви без реагування є помилковим.

До того ж, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не визнавав обов"язкову явку у судове засідання представник позивача, а відтак висновок суду першої інстанції про його неявку в судове засідання без поважних причин не відповідає обставинам справи, оскільки останній надав суду заяву про розгляд справи без його участі, як представника позивача та позивача. За таких обставин у суду були відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.ст. 199 ч. 1 п. 3, 204 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим ухвала підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Що до апеляційної вимоги - скасування ухвали від 19.01.2017 року про відмову в задоволенні клопотання - по розгляду справи в режимі відеоконференції то окрім того, що ухвала оскарженню не підлягає, то ще й прийнято її 20.01.2017 року, а виходячи зі змісту ст.122-1 КАС України та враховуючи дату надходження клопотання до суду, дату його розгляду по відношенню до дати призначення справи до розгляду (25.01.2017) то колегія суддів погоджується з підставністю зазначеної ухвали.

До того ж, вимога про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції стосувалася певного часового проміжку - розгляду справи 25.01.2017 року. Тому, після повернення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, будь-яка сторона не позбавлена можливості на вчасне звернення до суду з заявою про розгляд справи в такому режимі за їх участю.

З зазначених підстав, доводи апелянта з оскарженння даної ухвали є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Адвоката Боюка Володимира Васильовича задовольнити, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "25" січня 2017 р. скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

-

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_2

3,4,5- Адвокат Боюка Володимир Васильович -

АДРЕСА_1,АДРЕСА_3

Черкаська область Золотоніський район село Нова Дмитрівка, вул.Перемоги,25

6- відповідачу/відповідачам: Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Київської області вул.Кирилівська, 15,м.Київ 70,04070 ,