Справа № 826/27150/15
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Тищенко Н.В., за участі представника позивача Вихрицького Р.П., представника відповідача Фокіної В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2016 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПР-ГРУП" до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

14.12.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю "СПР-ГРУП" (далі - ТОВ "СПР-ГРУП") звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішення від 27.04.2015 р. № (форма «В1»); від 27.04.2015 р. № (форма «П»); від 27.04.2015 р. № (форма «Р»); від 27.04.2015 р. № (форма «Р»); від 27.04.2015 р. № (форма «В4»); від 20.08.2015 р. № (форма «У»), які прийняті відповідачем за наслідками планової документальної виїзної перевірки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки відповідача щодо не реальності здійснення господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «Маритен», ТОВ «МЕГА ПРОМ», ТОВ «ЛАНТІКОМ», ТОВ «ДОНІНВЕСТПЛЮС» та ТОВ «ЛОНГ ВЕСТ» є хибними та спростовуються наданими позивачем первинними документами, які відповідають вимогам чинного законодавства.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.07.2016 р. позовні вимоги задоволено частково: скасовані податкові повідомлення-рішення від 27.04.2015 р. № (форма «В1»); від 27.04.2015 р. № (форма «П»); від 27.04.2015 р. № (форма «Р»); від 27.04.2015 р. № (форма «Р»); від 27.04.2015 р. № (форма «В4»); скасовано податкове повідомлення-рішення від 20.08.2015 р. № (форма «У») в частині нарахування пені в розмірі 1752954,31 грн. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а надані позивачем документи спростовують необґрунтовані висновки податкового органу. Крім того, суд першої інстанції зробив висновок про правомірність нарахування позивачу пені за контрактом № 20-07/12-1-1 від 20.07.2012 року за 28 днів в розмірі 93191,42 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.07.2016 р. як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що взаємовідносини позивача із зазначеними контрагентами не мали реального характеру, оскільки деякі контрагенти позивача ухиляються від сплати податків, відсутні за місцезнаходженням, у контрагентів відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності, власні основні фонди, технічний персонал у необхідній кількості, власні виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, тощо, що, на думку апелянта, вказує на здійснення господарських операцій, спрямованих на надання податкової вигоди.

Позивач рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог не оскаржує.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "СПР-ГРУП" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2012 р. по 31.12.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2012 р. по 31.12.2014 р., за результатами якої складено акт від 06.04.2015р. за №1562/26-58-22-02-18/32765648.

В акті перевірки відповідачем зроблені висновки, що перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пунктів пп. 14,1.27 п. 14.1 ст. 14, п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст.14, п. п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ (зі змінами та доповненням), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 15999687,00 грн.; п.190.1 ст.190 п.198.2, п.198.3, п.198.6, ст.198 п.201.10 п.201.12 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями) Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого занижено податок на додану вартість за період з 01.04.2012 р. по 31.12.2014 р. на загальну суму 14333904,00 грн.; завищення суми, що підлягає бюджетному (ряд. 23 Декларації) на загальну суму 1 343839,00 грн. та завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.24) на загальну суму 98962,00 грн.

На підставі вказаного акту відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 27.04.2015 року: № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 17917380,00 грн., у т.ч. основного зобов'язання 14333904,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій 3583476,00 грн.; № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 19999609,00 грн., у т.ч. основного зобов'язання 15999687 грн. та штрафних (фінансових) санкцій 3999922,00 грн.; № про нарахування грошового зобов'язання за платежем пеня у сфері ЗЕД у розмірі 2075104,09 грн.; № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств у розмірі 890354,00 грн.; № про зменшення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 1343839,00 грн.; № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на додану вартість у розмірі 98962,00 гривень.

За результатами оскарження вказаних рішень до ГУ ДФС у м.Києві останнім було прийнято рішення від 10.07.2015 р. №10682/10/26-15-10-05-35, згідно якого скаргу ТОВ «СПР-ГРУП» від 12.05.2015 р. №1205-15/1 задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення від 27.04.2015 р. № (форма «У») про нарахування грошового зобов'язання за платежем пеня у сфері ЗЕД у розмірі 228958,33 грн., в іншій частині залишено без змін, також залишено без змін всі інші податкові повідомлення-рішення.

Відповідачем після рішення ГУ ДФС у місті Києві від 10.07.2015 р. винесено нове податкове повідомлення-рішення від 20.08.2015 р. № (форма «У») про нарахування грошового зобов'язання за платежем пеня у сфері ЗЕД у розмірі 1 846 145,76 грн.

Вищенаведені обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органам державної податкової служби надане право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Порядок проведення перевірок визначений статтями 75-86 Податкового кодексу України.

Платники податку на додану вартість, об'єкти, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначені розділом 5 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6. цієї статті встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З аналізу положень підпунктів 198.6 та 198.3. статті 198 Податкового кодексу України випливає, що виникнення у платника ПДВ права на включення податку до податкового кредиту пов'язано із фактичним відбуттям господарської операції з постачання товарів (виконання робіт, надання послуг), визначеної в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі за текстом Закон №996-XIV). Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані із рухом активів, зміною зобов'язань та власного капіталу платника податків та відповідають змісту укладених договорів.

Згідно листа Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02.06.2011 необхідною умовою для віднесення позивачем сум податку з придбаних товарів (робіт, послуг) до податкового кредиту та до складу валових витрат є факт придбання таких товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в межах його власної господарської діяльності, що полягає у намірі платника податку отримати користь від придбаних товарів (робіт, послуг), тому в межах даного спору підлягає встановленню факт підтвердження сум витрат на придбання товарів (робіт, послуг) належним чином оформленими первинними документами, факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та його контрагентом та спеціальна податкова правосуб'єктність учасників господарської операції.

Таким чином, в даному випадку дослідженню підлягає реальність вчинення господарської операції, відповідність вчиненої господарської операції господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на формування податкового кредиту.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні» від 16 липня 1999 року N 996-XIV (надалі за текстом Закон № 996) метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Частина 2 даної статті передбачає, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 1 Закону № 996 документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинним документом.

Згідно частини 1 статті 9 Закону № 996 первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій є підставою для бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, чинні на момент виникнення спірних правовідносин) визначає витрати як суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За правилами пунктів 138.4 та 138.5 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг; інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 138.6 статті 138 Податкового кодексу України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлює, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Наведені правові норми вказують, що визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «СПР-ГРУП» (Покупець), з однієї сторони, та ТОВ «Маритен» (Постачальник), з іншої сторони, укладено Договір поставки №31-08/12-01 від 31.08.2012 року (т.2 а.с.8).

Згідно умов договору постачальник зобов'язується поставити у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити технологічне обладнання для каналізаційних очисних споруд с. Орджонікідзе, згідно зі Специфікаціями, до даного договору, іменоване надалі - Товар, на умовах визначених даним договором. Поставка Товару здійснюється на умовах DDP, згідно Міжнародних правил тлумачення комерційних термінів "ІНКОТЕРМС" (редакція 2010 року) - адреса призначення: Україна, Крим АР с. Орджонікідзе. Строк постачання Товару зазначається у Специфікаціях до даного договору (Додаток №1), який є його невід'ємною частиною. Предмет договору - поставка технологічного обладнання для каналізаційних очисних споруд с. Орджонікідзе АРК. Перелік обладнання зазначався у специфікації до Договору. Адреса поставки обладнання - АРК, с. Орджонікідзе.

Позивач на підтвердження здійснення господарських операцій надав документи: специфікація, податкові накладні, видаткова накладна, розрахунок коригування кількісних та вартісних показників, виписка з банку щодо оплати (т.2 а.с.11-16).

Крім того, між позивачем (Покупець), з однієї сторони, та ТОВ «МЕГА ПРОМ» (Постачальник), з іншої сторони, укладено Договір поставки №27-08/12-01 від 27.08.2012 року (т.2 а.с.17).

Згідно умов вказаного договору, постачальник зобов'язується поставити у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити технологічне обладнання для каналізаційних очисних споруд с. Малоріченське, згідно зі Специфікаціями, до даного договору, іменоване надалі - Товар, на умовах значених даним договором. Поставка Товару здійснюється на умовах DDP, згідно Міжнародних правил тлумачення комерційних термінів "ІНКОТЕРМС" (редакція 2010 року) - адреса призначення: Україна, Крим АР с. Малоріченське. Строк постачання Товару зазначається у Специфікаціях до даного договору (Додаток №1), який є його невід'ємною частиною. Предметом договору є поставка товару (технологічне обладнання для каналізаційних очисних споруд с. Малоріченське, АРК). Адреса постачання: Україна, АРК, с. Малоріченське.

На підтвердження виконання вказаного договору позивач надав документи: специфікація, податкова накладна, видаткова накладна, розрахунок коригування кількісних та вартісних показників, виписка з банку щодо оплати (т.2 а.с.20-26).

Крім того, між позивачем (Покупець), з однієї сторони, та ТОВ «Лантіком» (Постачальник), з іншої сторони, укладено Договір поставки №18-12/12-01 від 18.12.2012 року (т.2 а.с.27).

Згідно умов вказаного договору постачальник зобов'язується поставити у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити технологічне обладнання для каналізаційних очисних споруд м. Судака, р-н Миндальне, згідно зі Специфікаціями, до даного договору, іменоване надалі - Товар, на умовах значених даним договором. Поставка Товару здійснюється на умовах DDP, згідно Міжнародних правил тлумачення комерційних термінів "ІНКОТЕРМС" (редакція 2010 року) - адреса призначення: Україна, Крим АР м. Судак, Оленксандрівський узвіз, 15. Строк постачання Товару зазначається у Специфікаціях до даного договору (Додаток №1), який є його невід'ємною частиною.

На підтвердження вказаного договору позивач надав наступні документи: специфікація, податкова накладна, видаткова накладна, виписка з банку щодо оплати (т.2 а.с.30-33).

Між Позивачем (Покупець), з однієї сторони, та ТОВ «ДОНІНВЕСТПЛЮС» (Постачальник), з іншої сторони, укладено три договори поставки:

- №301007 від 30.10.2012 року, предмет - поставка електротехнічного обладнання (кабель з'єднувальний, блок живлення для ПК, термозбіжна трубка, зажими для кабеля, жолоб для кабеля, перехідник, труби, світлодіоди, мікросхеми, стабілізатор напруги, синтезатор частоти, підсилювач, конвертори та ін.),

- №021101 від 02.11.2012 року, предмет - поставка електротехнічного обладнання (бокс настінний для укладки кабеля, жолоб для кабеля, монтажна дуга, от вод, з'єднувальна муфта для кабеля, термомуфта, труба, датчик, трафарет, твердотіле реле, електромеханічний лічильник, світлодіод, джерело живлення, мікросхеми, стабілізатор напруги, синтезатор частоти, підсилювач, конвертори та ін.);

- №79/7 від 05.11.2012 року предмет - поставка товару (карнизних виробів з полістеролу, заготовок для вішалок гардеробних, декоративної огорожі дзеркала, приставних сходів, опорної конструкції навісу, перегородок алюмінієвих з матовим склінням розсувних з комплектуючими елементами, замків врізних, замка з фіксатором, плінтусу дерев'яного, назузувача швів для асфальту та бетону, листів з полікарбонату та ін.) (т.2 а.с.34, 63, 83).

Згідно умов вказаних договорів, які є ідентичними, п. 1.1, п. 3.1, п. 5.1, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність Покупця Товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар за номенклатурою, кількістю, комплектністю та цінами, що визначено у Специфікації (Додаток № 1). яка є невід'ємною частиною цього Договору. Поставка Товару здійснюється на умовах DDP (Incoterms-2010), на об'єкт Покупця. Постачальник зобов'язується поставити Товар, вказаний в Специфікації (Додаток №1 до даного Договору) до « 30» листопада 2012 року включно (надалі за текстом - Строк поставки) ( п. 5.1 Договору №301007). Постачальник зобов'язується поставити Товар, вказаний в Специфікації (Додаток №1 до даного Договору) до « 02» грудня 2012 року включно ( п. 5.1 Договору №021101). Постачальник зобов'язується поставити Товар, вказаний в Специфікації (Додаток №1 до даного Договору) до « 05» грудня 2012 року включно ( п. 5.1 Договору №79/7) .

Крім того, були підписані 21.12.2012 р. Додаткові угоди №1 до Договорів: №301007, №021101, №79/7, яким викладено Розділ 4 «Загальна ціна договору, порядок, форма та строки розрахунків» доповнити п. 4.3. договору, виклавши його у наступній редакції: «п 4.3. Оплата вартості поставленого Товару може бути здійснена у вексельній формі, шляхом видачі Покупцем Постачальнику простих векселів на суму, яка дорівнює загальній заборгованості Покупця за цим договором. Факт передачі векселю є Акт прийому-передачі векселів підписаний сторонами».

На підтвердження вказаних договорів позивач надав документи: специфікація, податкові накладні, видаткові накладні, акти приймання -передачі векселів (т.2 а.с. 35-155).

Колегією суддів були досліджені копії наступних документів:

- специфікації: №1 від 03.09.2012 р. на загальну суму з урахуванням ПДВ 8152978,25 грн., №1 від 29.08.2012 р. на загальну суму з урахуванням ПДВ 6633250,82 грн., №1 від 18.12.2012 р. на загальну суму з урахуванням ПДВ 5861235,84 грн., №б/н на загальну суму з урахуванням ПДВ 8138874,23 грн. (до Договору Договір №301007), №б/н на загальну суму з урахуванням ПДВ 5090866,14 грн. (до Договору Договір №021101), № б/н на загальну суму з урахуванням ПДВ 3030496,87 грн. (до Договору №79/7);

- податкові накладні: від 30.09.2012 р. №1139 на загальну суму з урахуванням ПДВ 8152978,25 грн., від 30.09.2012 р. №1184 на загальну суму з урахуванням ПДВ 6633250,82 грн., від 31.01.2013 р. №655 на загальну суму з урахуванням ПДВ 5861235,84 грн., від 30.11.2012 р. №293 на загальну суму з урахуванням ПДВ 8138874,23 грн., від 30.11.2012 р. №294 на загальну суму з урахуванням ПДВ 5090866,14 грн., від 30.11.2012 р. №295 на загальну суму з урахуванням ПДВ 3030496,87 грн. та інші;

- видаткові накладні: №31-08/12-01/9 від 03.09.2012 р. на загальну суму з урахуванням ПДВ 8152978,25 грн., №27-08/12-01/09 від 30.09.2012 р. на загальну суму з урахуванням ПДВ 6633250,82 грн., №3101/13-01 від 31.01.2013 р. на загальну суму з урахуванням ПДВ 5861235,84 грн., №110199 від 30.11.2012 р. на загальну суму з урахуванням ПДВ 8138874,23 грн., №110200 від 30.11.2012 р. на загальну суму з урахуванням ПДВ 5090866,14 грн., №110201 від 30.11.2012 р. на загальну суму з урахуванням ПДВ 3030496,87 грн.; Рахунки: №1 від 31.10.2012 р., №61 від 31.10.2012 р.;

- акти про приймання устаткування між ТОВ «СПР-ГРУП» та ТОВ «Донінвестплюс»; Акти приймання продукції (товарів) за кількістю (або пересортицею): від 14.12.2012 р., від 18.12.2012 р., від 19.12.2012 р. між ТОВ «СПР-ГРУП» та Науково-виробничою фірмою VD MAIS; Акти приймання продукції (товарів) за кількістю (або пересортицею) від 17.12.2012 р. між ТОВ «СПР-ГРУП» та ТОВ «Трест-Торг»; Акт про приймання устаткування між ТОВ «СПР-ГРУП» та ТОВ «Лантіком»; Акт про приймання устаткування між ТОВ «СПР-ГРУП» та ТОВ «Маритен»; Акт про приймання устаткування між ТОВ «СПР-ГРУП» та ТОВ «Мегапром»; Товарно-транспортні накладні: ТТН №301112/2 від 30.11.2012 р., №301112/1 від 30.11.2012 р., №3101-13 від 01.01.2013 р., №301112/3 від 30.11.2012 р., №3009-12 від 30.09.2012 р., №3009 від 30.09.2012 р.; Банківські виписки; Акти приймання-передачі векселів від 28.12.2012 р.,

- векселі: серія АА 1902310, серія АА 2604211, серія АА 1902311, серія АА 2604212, серія АА 2604213, серія АА 2604212, серія АА 2604210, серія АА 2604214 та інші документи.

Крім того, між Позивачем (Покупець), з однієї сторони, та ТОВ «ПЕЛЕНГ», з іншої сторони, укладено ряд Договорів: Договір субпідряду на виконання окремих видів робіт з реконструкції каналізаційних очисних споруджень продуктивністю 600 куб.м./доб. в смт. Новофедорівка Сакського р-на АРК № 10/01-12/01 від 01.11.2012р. на загальну суму 14800000,00 грн.5 в т.ч. ПДВ - 2466666,61 грн.; Договір субпідряду на виконання окремих видів робіт з реконструкції каналізаційних очисних споруджень в смт. Орджонікідзе, м. Феодосія, АРК № 10/01- 12/02 від 01.11.2012р. на загальну суму 21331767,20 грн., в т.ч. ПДВ - 3555294,53 грн.; Договір субпідряду на виконання окремих видів робіт з реконструкції об'єкту будівництва «Станція очищення господарсько-побутових стічних вод потужністю 1500 куб.м/добу в смт. Леніне АРК, реконструкція» № 17/10-11/05 від 17.10.2011р. на загальну суму 18210286,40 грн., в т.ч. ПДВ - 3035047,73 грн.; Договір субпідряду на виконання окремих видів робіт з реконструкції об'єкту будівництва «Реконструкція каналізаційних очисних споруд у с. Андріїївка, який розташований за адресою: с. Андріївка» на загальну суму 12217934,17 грн., в т.ч. ПДВ - 2036322,62 грн.; Договір купівлі-продажу № 04/03-13 від 04.03.2013р. на придбання труби поліетиленової на загальну суму 5884566,53 грн., в т.ч. ПДВ - 980761,09 грн.

Позивач на підтвердження виконання робіт надав документи: довідки про вартість виконаних робіт: за листопад 2012 р. від 30.11.2012 р. Реконструкція каналізаційних очисних споруд продуктивністю 6000 м3/доб. у смт. Новофедорівка Сакського району АР Крим на загальну суму з ПДВ 2570406,00 грн.; б/н від 05.10.2012 р., Реконструкція каналізаційних очисних споруд в смт. Орджонікідзе, на загальну суму з ПДВ 7960014,70 грн.; за грудень 2012 р. від 03.12.2012 р., Станція очищення господарсько-побутових стічних вод потужністю 1500 м3/добу в смт. Леніне АР Крим, на загальну суму з ПДВ 2347347,60 грн.; за жовтень 2012 р. від 05.10.2012 р., Станція очищення господарсько-побутових стічних вод потужністю 1500 м3/добу в смт. Леніне АР Крим, на загальну суму з ПДВ 2304130,80 грн.; за квітень 2013 р. від 30.04.2013 р., Станція очищення господарсько-побутових стічних вод потужністю 1500 м3/добу в смт. Леніне АР Крим, реконструкція, на загальну суму з ПДВ 3420142,80 грн.; за червень 2013 р. Реконструкція каналізаційних очисних споруд продуктивністю 6000 м3/доб. у смт. Новофедорівка Сакського району АР Крим на загальну суму з ПДВ 3728122,80 грн.; за квітень 2013 р. від 30.04.2013 р., Реконструкція каналізаційних очисних споруд в смт. Орджонікідзе, на загальну суму з ПДВ 1551856,60 грн.; за квітень 2013 р. від 30.04.2013 р., Реконструкція каналізаційних очисних споруд продуктивністю 6000 м3/доб. у смт. Новофедорівка Сакського району АР Крим на загальну суму з ПДВ 2326377,60 грн.; за січень 2013 р. від 30.01.2013 р., Реконструкція каналізаційних очисних споруд в смт. Орджонікідзе на загальну суму з ПДВ 3165569,51 грн.; за січень 2013 р. від 30.01.2013 р., Реконструкція каналізаційних очисних споруд продуктивністю 6000 м3/доб. у смт. Новофедорівка Сакського району АР Крим на загальну суму з ПДВ 4043684,40 грн.;за липень 2013 р. від 31.07.2013 р. Реконструкція каналізаційних очисних споруд продуктивністю 6000 м3/доб. у смт. Новофедорівка Сакського району АР Крим на загальну суму з ПДВ 2131409,20 грн.;за липень 2013 р. Станція очищення господарсько-побутових стічних вод потужністю 1500 м3/добу в смт. Леніне АР Крим, реконструкція, на загальну суму з ПДВ 1218317,24 грн.;за грудень 2012 р. від 31.12.2012 р. Реконструкція каналізаційних очисних споруд пос. Андріївка на загальну суму з ПДВ 3832998,98 грн.;за липень 2013 р. від 31.07.2013 р. Реконструкція каналізаційних очисних споруд в смт. Орджонікідзе, на загальну суму з ПДВ 2669880,77 грн.; податкові накладні: від 26.04.2013 р. №1 на загальну суму з урахуванням ПДВ 800000,00 грн., від 06.03.2013 р. №1 на загальну суму з урахуванням ПДВ 5884566,53 грн., від 31.01.2013 р. №4 на загальну суму з урахуванням ПДВ 5000000,00 грн., від 31.01.2013 р. №3 на загальну суму з урахуванням ПДВ 2000000,00 грн., від 17.01.2013 р. №2 на загальну суму з урахуванням ПДВ 2643415,40 грн., від 31.12.2012 р. №10 на загальну суму з урахуванням ПДВ 3832998,98 грн., від 27.12.2012 р. №7 на загальну суму з урахуванням ПДВ 4000000,00 грн., від 27.12.2012 р. №6 на загальну суму з урахуванням ПДВ 4000000 грн., від 21.12.2012 р. №5 на загальну суму з урахуванням ПДВ 300000,00 грн., від 20.12.2012 р. №4 на загальну суму з урахуванням ПДВ 91907,27 грн., від 14.12.2012 р. №3 на загальну суму з урахуванням ПДВ 1985959,91 грн., від 10.12.2012 р. №1 на загальну суму з урахуванням ПДВ 2000000 грн., від 10.12.2012 р. №2 на загальну суму з урахуванням ПДВ 2000000,00 грн., від 21.11.2012 р. №2 на загальну суму з урахуванням ПДВ 3000000,00 грн., від 19.11.2012 р. №1 на загальну суму з урахуванням ПДВ 3000000 грн., від 07.11.2012 р. №1/1 на загальну суму з урахуванням ПДВ 1000000,00 грн., від 22.10.2012 р. №3 на загальну суму з урахуванням ПДВ 1500000 грн., від 16.10.2012 р. №2 на загальну суму з урахуванням ПДВ 3000000,00 грн., від 05.10.2012 р. №4 на загальну суму з урахуванням ПДВ 14040,09 грн., від 02.10.2012 р. №1 на загальну суму з урахуванням ПДВ 430000 грн., від 10.09.2012 р. №1 на загальну суму з урахуванням ПДВ 2000000,00 грн., від 27.08.2012 р. №3 на загальну суму з урахуванням ПДВ 1500000,00 грн., від 02.08.2012 р. №1 на загальну суму з урахуванням ПДВ 2000000,00 грн., від 18.07.2012 р. №4 на загальну суму з урахуванням ПДВ 439859,93 грн., від 11.07.2012 р. №3 на загальну суму з урахуванням ПДВ 4000000,00 грн.; Рахунок №1 від 04.03.2013 р. на загальну суму з ПДВ 5884566,53 грн.; видаткову накладну №4 від 06.03.2013 р.; протоколи узгодження договірної ціни за договором субпідряду на виконання окремих видів робіт з реконструкції об'єктів будівництва та інші документи.

Таким чином, позивач надав належним чином оформлені первинні документи та інші документи на підтвердження виконання умов договору.

Отже, колегія суддів згодна з висновком суду першої інстанції, що позивач на підтвердження реального характеру господарських операцій з контрагентами надав суду першої інстанції первинні документи бухгалтерського обліку та податкової звітності. Вищенаведені документи містять всі необхідні реквізити, підписи уповноважених представників сторін та печатки підприємств, що відповідає вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тому підтверджують факт здійснення господарської операції.

Факт оплати послуг апелянтом не заперечувалося.

Не заслуговують уваги посилання апелянта на висновки інших актів перевірок, оскільки ймовірні порушення податкового законодавства підприємств по ланцюгу постачання не можуть бути підставою для обмеження прав позивач на податковий кредит.

Крім того, на момент складання податкових накладних контрагенти позивача були зареєстровані як платник податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, отже мав право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні, в свою чергу, податкові накладні, на підставі яких позивач формував податковий кредит, та копії яких знаходяться в матеріалах справи, відповідають вимогам, встановленим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, що не заперечується апелянтом.

Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Також колегія суддів приймає до уваги те, що суду не були надані докази того, що сторони договору мали умисел на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, зокрема, щодо несплати податків. За своєю суттю нікчемним правочином в податкових правовідносинах є діяння платника податків, спрямоване на ухилення від сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), тобто свідоме діяння певної фізичної особи, що при укладанні правочину діяла від імені такого платника, яке має в собі ознаки кримінально переслідуваного. З приводу вказаного в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази.

Колегія суддів зазначає, що при постановлені даного рішення також враховуються рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Таким чином, всі наведені доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текст ухвали виготовлено 03.04.2017р.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2016 р., залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2016 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПР-ГРУП" до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.