Справа № 752/19011/16-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

30 березня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року, ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії та просив: визнати протиправною відмову Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо не призначення ОСОБА_2 пільгову пенсію зі зниженням пенсійного віку за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити та виплатити ОСОБА_2 пільгову пенсію зі зниженням пенсійного віку за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати звернення з 15.04.2015 р.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що у період з 27.07.1978 р. по 25.04.1979 р. та з 01.07.1981 р. по 06.10.1981 р. працював в ПАО «НСЗ Океан», а з 24.01.1985 р. по 01.02.1988 р., 01.06.1988 р. по 17.10.1991 р., та з 01.02.1992 р. по 17.10.1994 р. в ПАТ «НВП» Більшовик» на посаді газозварника ручної зварки.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо не призначення ОСОБА_2 пільгову пенсію зі зниженням пенсійного віку за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язано Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Києві призначити та виплатити ОСОБА_2 пільгову пенсію зі зниженням пенсійного віку за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. З Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати звернення з 15.04.2015 р.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що позивач у період з 27.07.1978 р. по 25.04.1979 р. та з 01.07.1981 р. по 06.10.1981 р. працював в ПАО «НСЗ Океан», а з 24.01.1985 р. по 01.02.1988 р., 01.06.1988 р. по 17.10.1991 р., та з 01.02.1992 р. по 17.10.1994 р. в ПАТ «НВП» Більшовик» на посаді газозварника ручної зварки.

26.03.2015 р. йому виповнилося 55 років, тому 15.04.2015 р. позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва з заявою та усіма необхідними документами для призначення пенсії на пільгових умовах, згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року, у зв'язку із тим, що робота електрозварника ручного зварювання відноситься до шкідливої роботи по Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Листом управління ПФУ у Святошинському районі м. Києва від 24.04.2015 р. № 677/8-п у призначенні пенсії було відмовлено з посиланням на те що відповідно до перевірених документів його пільговий стаж складає 9 і 1 місяць 11 днів, та після дооформления довідки право на призначення свої пенсії ним буде набуто у 57 років.

На повторне звернення позивача 12.06.2015 р. отримано відповідь Управління ПФУ у Святошинському районі м. Києва від що у призначенні пенсії знов було відмовлено з посиланням на те, що відповідно наданих документів його пільговий стаж складає вже 3 років 4 місяці 17 днів, та після дооформлення довідки право на призначення пільгової пенсії він набуде у 60 років.

Отримавши зазначену відповідь 18.08.2015 р. позивач звернувся до Головного управління ПФУ в м. Києві з питання правомірності відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Листом від 24.09.2015 р. № 19658/10/ю-1717 Г управління ПФУ в м. Києві повідомило його, що після дооформления довідки право, на призначення пільгової пенсії він набуде у 56 років та його пільговий стаж складає 12 років 1 місяць 3 дні.

23.09.2016 р. втретє позивач звернувся до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з заявою та надав додаткові документи для призначення пільгової пенсії.

Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві від 03.10.2016 р. №1017/01/ю-758/1 у призначенні пенсії знов було відмовлено з посиланням на те, що відповідно наданих документів його пільговий стаж складає вже 7 років 5місяців.

Тобто, вік з якого повинна призначатися пенсія на пільгових умовах та пільговий стаж є абсолютно різним з кожною відповіддю відповідача, хоча відповідно до записів у трудовій книжці та довідок, які він надавав він є незмінним з 1995 року, коли він востаннє працював на посаді електрозварника ручного зварювання.

Данні відмови позивач вважає незаконним та такими, що суперечать чинному законодавству посилаючись на те, що відповідно до ч. 1ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи г менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсією може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на даний вид пенсії.

Відповідно до п. 10 Наказу Міністерства праці і соціальної України від 18.11.2005р. № 383 встановлене наступне: для підтвердження стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1983 р.

В тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, визначаючі право на пенсію на пільгових умовах за списком № 2, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно із записами у трудовій книжці, позивача було прийнято на роботу електрозварником ручного зварювання повний робочий день, і зазначається, що його професія відноситься до Списку 2 розділу XXXIII підрозділу 33, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36.

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За правилами ч. 1 ст. 101 вищенаведеного Закону органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

На підставі вище зазначеного колегія суддів звертає увагу на те, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Окрім зазначеного, згідно до п. 20 Постанови КМУ від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у пій», для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Відповідно він надав відповідачу трудову книжку, в якій наявні записи про роботу електрозварником ручного зварювання та всі необхідні документи для призначення пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Статтєю 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника,безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Щодо посилання відповідача на те, що відсутній підпис посадової особи у довідці наданої позивачем ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан»» № 60200-17/523 від 17.04.2015 р. за період роботи на посаді електрозварювальника ручного зварювання з 27.07.1978 року по 25.04.1979 року та № 60200-17/524 за період роботи на посаді електрозварювальника на автоматичних та напівавтоматичних машинах з 01.07.1981 р. по 06.10.1981 року та не визначено яким чином можливо отримати необхідні довідки з підприємство, яке ліквідується, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами у справі, що підприємство ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» на якому працював позивач зварювальником знаходиться в стадії банкрутства, підприємство закрите, ніякі адміністративні функції його адміністрація не здійснює і з цих підстав він не може надати додаткові документи від цього підприємства які вимагає в нього відповідач.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи г менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсією може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на даний вид пенсії.

Відповідно до п. 10 Наказу Міністерства праці і соціальної України від 18.11.2005р. № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1983 р. В тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, визначаючі право на пенсію на пільгових умовах за списком № 2, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За правилами ч. 1 ст. 101 вищенаведеного Закону органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Це означає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Окрімс зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що пільговий стаж роботи позивача підтверджується трудовою книжкою та військовим квитком.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Стаття 16 ч.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначаючи обов'язки застрахованої особи зобов'язує її виконувати вимоги передбачені цим законом, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 22 ( в редакції постанови ПФУ від 07.07.2014 р. № 13-1), на який посилається відповідач, є підзаконним нормативним актом який не може покладати на громадянина додаткові обов'язки ніж ті що визначені в Законі на виконання якого він розроблений.

У Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в ст.1 наданий перелік термінів які вживаються при застосуванні цього закону ( у тому числі страховий стаж, страховий внесок), але законодавець в цьому законі не пов'язує наявність відомостей про заробіток, страховій стаж з певною формою довідки.

У ч.1 статті 22 Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вказано що інформація у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування використовується з дотриманням вимог передбачених законодавством про інформацію.

Колегія суддів також зазначає, що вимагання у позивача надання уточнюючих довідок при наявності в позивача належним чином підтвердженого стажу роботи згідно трудової книжці суперечить вимогам ст. 62 Закона України «Про пенсійне забезпечення», п. 10 Наказу Міністерства праці і соціальної України від 18.11.2005р. № 383, оскільки лише в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, визначаючі право на пенсію на пільгових умовах за списком № 2, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачає обов'язку для позивача проводити збір завірених копій первинних документів. Підпункт 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, робить посилання лише на зазначення назв первинних документів у довідках про заробітну плату.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно доЗакону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для підтвердження заробітної плати, надання індивідуальних відомостей про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року покладено на відділ персоніфікованого обліку.

За приписом ч.1 ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язкове державне пенсійне страхування повинне здійснюватись на принципі державної гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав передбачених цим Законом.

Підприємство, звідки відповідач пропонує позивачу взяти нові довідки про заробітну плату, знаходиться в стадії ліквідації, що унеможливлює виконання позивачем вимог по виконанню безпідставних вимог відповідача про отримання підписів посадової особи відділу кадрів.

За приписом ч.1 ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язкове державне пенсійне страхування повинне здійснюватись на принципі державної гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав передбачених цим Законом.

На підставі вище зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що відмовляючи позивачу у врахуванні для призначення пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»його трудового стажу згідно трудової книжки, відповідачем не врахувало всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Отже, відповідач безпідставно не врахував позивачу для призначення пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку період з 27.07.1978 р. по 25.04.1979 р. та з 01.07.1981р. по 06.10.1981 р. коли він працював в ПАО «НСЗ Океан», з 24.01.1985 р. по 01.02.1988 р., 01.06.1988р. по 17.10.1991 р., та з 01.02.1992 р. по 17.10.1994 р. в ПАТ «НВП» «Більшовик» на посаді газозварника ручної зварки для призначення пільгової пенсії, а і відповідно період навчання в ПТУ в період з 10.09.1975 р. по 20.07.1978 р. за відповідною спеціальністю та службу в армії з 19.05.1979 р. по 27.04.1981 р. для призначення пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 04 квітня 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.