Справа № 367/1228/17
Суддя: Оладько С. І.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/1228/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Оладько С.І., розглянувши в скороченому провадженні в м. Ірпінь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

До Ірпінського міського суду Київської області звернулася ОСОБА_1 з вказаним вище адміністративним позовом, в якому вказала, що 01.07.2014 року змушена була покинути своє місце проживання у звязку із проведенням антитерористичної операції та з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини.

До 01.07.2014 року, зареєстрованим місцем проживання Позивача було - АДРЕСА_1.

01.07.2017 року, Позивач перемістилась до м. Ірпінь, Київської області разом із членами своєї сімї: чоловіком - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; сином - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; дочкою - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 03.12.2014 року Позивачем отримана Довідка № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи Позивача та дітей, із зазначеною адресою фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

03.12.2014 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою для отримання грошової допомоги за фактичним місцем проживання (перебування) для Позивача та дітей, яка була призначена Позивачу з 03.12.2014 року в розмірі 2210,00 грн., як уповноваженій особі сімї та виплачувалась Відповідачем до 21.07.2016 року. Переміщення із постійного місця проживання зумовило виникнення цілої низки проблем: незабезпечення житлом, не можливість працевлаштування, відсутність фінансових ресурсів для існування, відсутність соціального захисту, відсутність компенсаційних механізмів відшкодування втрат внаслідок проведення АТО, що відповідно призводить до ситуації, коли адресна допомога стає одним із джерел можливості оплачувати житло сімї Позивача.

03.06.2016 року Позивачем отримане повідомлення про припинення адресної допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №505, на тій підставі, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, член сімї Позивача ОСОБА_2 володіє нерухомим майном 1/4 житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2, тому Позивачу необхідно повернути отриману адресну допомогу в сумі 39499,59 грн.

16.09.2016 року 1/4 житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3, яка належала члену її сім'ї, ОСОБА_2, була реалізована шляхом укладення Договору дарування 1/4 часток у праві власності на квартиру.

22.09.2016 року Позивач звернулась до Відповідача із заявою для отримання грошової допомоги за фактичним місцем проживання (перебування) для Позивача та дітей, яка була призначена Позивачу з 22.09.2016 року в розмірі 2210,00 грн., як уповноваженій особі сім'ї. 28.11.2016 року Позивачем отримана адресна допомога в сумі 5083,00 грн. за період вересень-листопад 2016 року, що значно менше ніж призначена адресна допомога. А з грудня 2016 року, призначена адресна допомога в розмірі 2210,00 грн. не виплачується взагалі. Рішення про зменшення та припинення виплати адресної допомоги Позивачем не отримане. З усних пояснень представника Відповідача Позивачу не перераховується адресна допомога через спрямування всіх коштів на погашення суми переплати в розмірі 39499,59 грн., тобто здійснюється повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги.

Діями, що полягають в повернені надміру перерахованих сум грошової допомоги та у невиплаті та неперерахуванні адресної допомоги в призначеному розмірі, Відповідач грубо порушив охоронювані Конституцією та Законами України права Позивача, тим самим позбавивши джерела для покриття витрат для проживання, в тому числі можливості оплачувати житлово-комунальні послуги.

Як зазначено вище - 03.06.2016 року Позивачем отримане повідомлення про припинення адресної допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №505, на тій підставі, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, член сімї Позивача ОСОБА_2 володіє нерухомим майном 1/4 житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3, тому Позивачу необхідно повернути отриману адресну допомогу в сумі 39499,59 грн.

У звязку із вказаним ОСОБА_1 просила: 1) визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради, щодо стягнення надміру перерахованих сум адресної допомоги з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2; 2) визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради щодо невиплати та неперерахуванні ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 адресної допомоги в призначеному розмірі 2210,00 грн.; 3) зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради поновити виплату адресної допомоги в розмірі 2210,00 грн. ОСОБА_1.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28.02.2017 відкрито скорочене провадження у справі.

Ухвалу про відкриття скороченого провадження відповідач отримав 09.03.2017, заперечення проти позову до суду надійшло по пошті 23.03.2017 року, відповідно до якого просили у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, обєктивно та неупереджено дослідивши докази, які мають юридичне значення у розгляді справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України, «Суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню».

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, є громадянкою України та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Позивач у зв'язку із проведенням антитерористичної операції перемістилась у м. Ірпінь, Київської області, де взята на облік до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради, як особа, що перемістилася з тимчасово окупованої території, у зв'язку з чим позивачу видано довідку від 03.12.2014 року № НОМЕР_1 (а.с. 7).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 1 жовтня 2014 року № 505 (далі - Постанова № 505) позивачу з 03 грудня 2014 року була призначена грошова допомога, яку вона отримувала до 21 липня 2016 року.

03.06.2016 року Позивачем отримане повідомлення про припинення адресної допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №505, оскільки, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, член сімї Позивача ОСОБА_2 володіє нерухомим майном 1/4 житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2, тому Позивачу необхідно повернути отриману адресну допомогу в сумі 39499,59 грн.

Спірним питанням у даній справі є те, що з 03.12.2014 року по 03.06.2016 року Позивач не мала право на отримання адресної допомоги та повернення переплати адресної допомоги в розмірі 39499,59 грн.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII (далі-Закон № 1706-VII) встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частиною другої статті 4 цього Закону встановлено, що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Згідно частини 1 статті 5 Закону № 1706-VII довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений Постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 1 жовтня 2014 року № 509.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно п. 5 Порядку № 505 для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку).

У заяві зазначаються відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги, в тому числі: наявність у будь-кого з членів сімї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до п. 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Поняття «житлове приміщення» визначене в ДБН В.2.2.-15-2005, які затверджені Наказом Державного комітету України з будівництва та архітектури № 175 від 28.09.2006 року «Про надання чинності ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення».

Відповідно до Додатку Б до ДБН В.2.2.-15-2005 «Терміни та визначення понять» житлове приміщення - опалюване приміщення, розташоване у надземному поверсі, призначене для цілорічного проживання і яке відповідає санітарно-епідеміологічним вимогам щодо мікроклімату і повітряного середовища, природного освітлення, допустимих рівнів нормованих параметрів відносно шуму, вібрації, ультразвуку та інфразвуку, електричних та електромагнітних полів та іонізуючого випромінювання.

Поняття «приміщення» визначене також іншими нормативними актами, а саме згідно з п.2 Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року, приміщення - частина внутрішнього об'єму будівлі, обмежена будівельними елементами, з можливістю входу і виходу.

Таким чином, виходячи з вимог нормативних документів, житловим приміщенням слід вважати як мінімум одну житлову кімнату в квартирі або будинку.

Як вбачається з матеріалів справи, чоловік позивача - ОСОБА_2 володіє нерухомим майном 1/4 житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2. Дана квартира складається з двох житлових кімнат, загальною площею 50,7 кв.м. (житлова площа 30,7 кв.м.). Навіть у разі виділення частки ОСОБА_2 в натурі, їй не може належати окрема кімната в даній квартирі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що наявність у частковій власності 1/4 частини двохкімнатної квартири не може вважатися як наявність в особи у власності житлового приміщення, оскільки така частина не являється окремим приміщенням.

Оскільки п.6 Правил встановлює, що грошова допомога не призначається у разі наявності в будь-кого з членів сімї житлового приміщення, а не його частини, даний пункт не може поширюватися на позивача і членів її сімї та служити підставою для припинення виплати позивачу відповідної допомоги.

У звязку з цим, припинення нарахування відповідачем щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з вимогою повернути вже отримані кошти, суд вважає протиправним і таким що порушує права позивача.

Управління праці та соціального захисту населення України є структурним підрозділом виконавчого комітету міської ради, підзвітним та підконтрольним міському голові та головному управлінню праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації України, метою діяльності якого є провадження соціальної політики держави, яка полягає в наданні соціальних пільг та допомог, компенсацій та інших видів соціальних виплат, встановлених законодавством.

З огляду на принцип законності, закріплений у частині 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач, припинивши виплату позивачу виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам з 03 грудня 2014 року, діяв неправомірно, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 11, ст.ст. 158-163, 186 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради, щодо стягнення надміру перерахованих сум адресної допомоги з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради щодо невиплати та неперерахуванні ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 адресної допомоги в призначеному розмірі 2210,00 грн.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради поновити виплату адресної допомоги в розмірі 2210,00 грн. ОСОБА_1.

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя С.І. Оладько