Справа № 766/13262/16-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 766/13262/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Гаврилов Д.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравець О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 07 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні, в якому просила: визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні щодо неврахування при визначенні розміру пенсії частини заробітної плати, на яку, у тому числі, нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а саме: виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної платні на загальну суму 5708,17 грн.; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні перерахувати позивачу пенсію з 17.10.2016 року в розмірі 86 відсотків від заробітної плати, визначеної довідкою про складові заробітної плати № 16-02/193 від 12.09.2016 року з урахуванням виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної платні на загальну суму 5708,17 грн., з урахуванням проведених виплат та з урахуванням індексації пенсії наростаючим підсумком відповідно до підпункту 1-1 п. 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.2003 року № 1078 .

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 07 грудня 2016 року заявлений позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні щодо неврахування при визначенні розміру пенсії позивачу частини заробітної плати, на яку, у тому числі, нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а саме виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної платні на загальну суму 5708,17 грн. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні перерахувати позивачу пенсію з 01.11.2016 року в розмірі 86 відсотків від заробітної плати, визначеної довідкою про складові заробітної плати № 16-02/193 від 12.09.2016 року, з урахуванням виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної платні на загальну суму 5708,17 грн. та з урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заявлених вимог позивача, остання подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції у вказаній частині та ухвалити у цій частині нове рішення, яким задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного її вирішення.

Також, не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям по справі нового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в м. Херсоні з 21.09.2010 року та отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII.

17.10.2016 року позивач звернулась до УПФУ в м. Херсоні із заявою про проведення перерахунку пенсії з врахуванням розділу «інші виплати» (індексація, матеріальна допомога) відповідної довідки про складові заробітної плати від 12.09.2016 року №16-02/193.

19.10.2016 року рішенням Комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Управління пенсійного фонду України в м. Херсоні, оформленого протоколом № 169, позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та частково задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування враховуються в заробіток (доход) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

При цьому, визначаючи період, за який підлягають задоволенню вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернулась до УПФУ в м. Херсоні із заявою про здійснення перерахунку пенсії 17.10.2016 року, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що такий перерахунок має бути проведений з першого числа наступного за зверненням місяця.

Відмовляючи у задоволенні вимог позивача щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням індексації пенсії наростаючим підсумком відповідно до пп. 1-1 п. 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.2003 року № 1078, суд першої інстанції послався на те, що такі вимоги позивача є передчасними, оскільки на час звернення до суду відповідач здійснює індексацію пенсії позивача наростаючим підсумком, отже, права позивача на час звернення до суду в цій частині не порушені.

Колегія суддів частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на викладене.

Згідно зі статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року № 108/95-ВР (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначає, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України; 3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що отримані позивачем суми виплат матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, повинні були бути враховані відповідачем в заробіток (дохід) позивача для обчислення її пенсії у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Доводи апелянта - Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні про те, що матеріальна допомога, суми індексації заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, у той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», чинних та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

Аналогічна позиція була неодноразово висловлена Верховним судом України, зокрема, у рішеннях № 21-430а11 від 20.02.2012 року, № 21-125а13 від 14.05.2013 року, № 21-97а13 від 28.05.2013 року, № 21-350а13 від 06.11.2013 року, № 21-3а14 від 04.03.2014 року, № 21-314а14 від 16.09.2014 року.

Також, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта - Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні на те, що з 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889 та цим Законом не передбачені будь-які перерахунки пенсій, а тому, на думку апелянта, відсутні і підстави для перерахунки пенсії позивача, оскільки фактичні обставини даної справи не свідчать про спір між сторонами стосовно наявності у позивача права на здійснення перерахунку її пенсії з підстав, визначених цим Законом. За суттю позовних вимог позивача остання просить поновити своє порушене відповідачем право на отримання пенсії в розмірі, який повинен бути визначений саме на момент призначення їй пенсії із заробітної плати з урахуванням таких її складових, як матеріальна допомога, індексація заробітної плати.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду заяви позивача, відповідачем було прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії останньої, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню саме шляхом визнання протиправним та скасування цього рішення, оскільки саме такий спосіб є належним захистом прав позивача, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.

Також, колегія суддів вважає, що вирішуючи спірне питання та доходячи висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення вимог позивача, а саме з 01.11.2016 року, суд першої інстанції в мотивувальній частині помилково послався на положення ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку позивач мала право на врахування до заробітної плати, що враховується при призначенні пенсії, усіх виплат, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з моменту призначення пенсії, незалежно від звернення позивача за таким перерахунком, а тому вимоги позивача про здійснення їй перерахунку пенсії підлягають задоволенню з 17.10.2016 року, як того просила остання.

Колегія суддів також не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням проведення індексації наростаючим підсумком, з огляду на викладене.

Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг, а поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до статті 4 цього Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат, установлених законодавством), крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку.

Згідно із пунктом 5 вказаного Порядку у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Виходячи з викладеного, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації доходів громадян проводиться наростаючим підсумком починаючи з 1 числа наступного місяця за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, визначений Порядком. У разі підвищення сум доходів громадян, без перегляду їх мінімальних розмірів, місяць в якому відбулося таке підвищення вважається базовим, та в наступному місяці відбувається обчислення та нарахування нового індексу споживчих цін для провадження індексації грошових виплат. У разі якщо підвищення мінімальних розмірів виплат не спричинило зростання доходів громадян, нарахування індексації провадиться на загальних підставах.

Отже, здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії у спірному випадку не може слугувати підставою для здійснення нового нарахування споживчих цін для проведення індексації, оскільки фактично збільшення доходів позивача в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбулось. Перерахунок пенсії у даному випадку є відновленням порушеного права позивача на отримання належної виплати в розмірі, встановленому Законом, та не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та відповідно для встановлення нового базового місяця.

Зазначені обставини помилково не були встановлені судом першої інстанції та їм не надана належна правова оцінка.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивача та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 17.10.2016 року з розрахунку 86 відсотків від сум заробітної плати, що визначені у довідках ГУС у Херсонській області від 12.09.2016 року №№ 16-02/193 про складові заробітної плати (за останні 24 календарних місяці роботи або за будь-які 60 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням всіх складових, на які нараховувався єдиний внесок на загальнообов'язкове пенсійне страхування, в тому числі, з врахуванням інших виплат - індексації та матеріальної допомоги, не змінюючи базовий для проведення індексації пенсії.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Враховуючи викладене, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до її неправильного вирішення по суті, колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про часткове задоволення заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 07 грудня 2016 року - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 07 грудня 2016 року - задовольнити частково.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 07 грудня 2016 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням всіх складових її заробітної плати, на які нараховувався єдиний внесок на загальнообов'язкове пенсійне страхування, в тому числі, з врахуванням інших виплат - індексації та матеріальної допомоги, що оформлене протоколом № 169 від 19.10.2016 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 17.10.2016 року з розрахунку 86 відсотків від сум заробітної плати, що визначені у довідках Головного управління статистики у Херсонській області від 12.09.2016 року №№ 16-02/193 про складові заробітної плати (за останні 24 календарних місяці роботи або за будь-які 60 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням всіх складових заробітної плати, на які нараховувався єдиний внесок на загальнообов'язкове пенсійне страхування, в тому числі, з врахуванням інших виплат - індексації та матеріальної допомоги, не змінюючи базовий для проведення індексації пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець