Справа № 164/2160/16-а
Суддя: Невар О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 164/2160/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 березня 2017 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маневицької селищної ради Волинської області, управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Маневицької селищної ради Волинської області, управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням серії Б № 219976 (категорії 3). 29.09.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та подала необхідні документи. Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 21 від 10.10.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії. На думку позивача, дії відповідача - управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі щодо відмови їй у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не відповідають вимогам чинного законодавства. ОСОБА_1 постійно проживає в смт. Маневичі з 3.12.1991 року по даний час. До цього постійно проживала в смт. Маневичі з 14.01.1963 року по 24.12.1980 року та з 7.08.1984 року по 5.08.1988 року. Вказаний населений пункт після Чорнобильської катастрофи відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. З 3.12.1991 року позивач постійно зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Стверджує, що станом на 1.01.1993 року вона постійно прожила в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, а тому має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Також вважає протиправними дії Маневицької селищної ради, яка відкликала з управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі довідку № 2821 від 16.09.2016 року про період її реєстрації і проживання в смт. Маневичі та надала в управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі іншу довідку № 3237 від 7.10.2016 року про період її реєстрації і проживання в смт. Маневичі, врахувавши інформацію не тільки з будинкової книги, а й з трудової книжки ОСОБА_1, яку позивач в Маневицьку селищну раду не надавала. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати діїМаневицької селищної ради Волинської області в частині відкликання з управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі довідки № 2821 від 16.09.2016 року про період реєстрації і проживання ОСОБА_1 в смт. Маневичі Волинської області та надання в управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі довідки № 3237 від 7.10.2016 року про період її реєстрації та проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправними, а також визнати дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними та зобовязати призначити їй пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 29.09.2016 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просили визнати діїМаневицької селищної ради Волинської області в частині відкликання з управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі довідки № 2821 від 16.09.2016 року про період реєстрації і проживання ОСОБА_1 в смт. Маневичі Волинської області та надання в управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі довідки № 3237 від 7.10.2016 року про період її реєстрації та проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправними, а також визнати дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними та зобовязати призначити їй пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 29.09.2016 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти задоволення позову заперечує, оскільки вважає, що позивачу було правомірно відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Представлені позивачем до заяви про призначення пенсії за віком із застосуванням ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи документи не підтверджують, що позивач станом на 1.01.1993 року постійно прожила в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, а тому має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Посилаючись на зазначені обставини, в задоволенні позову просила відмовити за безпідставністю. Підтвердила, що позивач має статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 3. У випадку призначення їй пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсія ОСОБА_1 була б призначена з 29.09.2016 року.

Представник відповідача Маневицької селищної ради Волинської області в судове засідання не зявився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що селищна рада відносно задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.

Заслухавши думку учасників судового процесу, які не заперечують відносно розгляду справи у відсутності вказаного представника відповідача, суд ухвалив продовжувати розгляд справи у відсутності представника Маневицької селищної ради Волинської області.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є підставним і підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обовязкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обовязкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 55 вказаного Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Відповідно до ст. 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення „Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та „Потерпілий від Чорнобильської катастрофи є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи категорії 3. Зазначена обставина не оспорюється відповідачем та представником відповідача в судовому засіданні, підтверджується дослідженим судом посвідченням потерпілої від Чорнобильської катастрофи серії Б № 219976 (категорії 3), виданим Волинською облдержадміністрацією 4.03.1993 року. Враховуючи положення ст. 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 3 надає позивачу право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 постійно проживає в смт. Маневичі з 3.12.1991 року по даний час. До цього постійно проживала в смт. Маневичі з 14.01.1963 року по 24.12.1980 року та з 7.08.1984 року по 5.08.1988 року. Вказаний населений пункт після Чорнобильської катастрофи відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. З 3.12.1991 року позивач постійно зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. 29.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та подала необхідні документи. Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 21 від 10.10.2016 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії. Зазначені обставини підтвердили позивач та представник позивача в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в ІНФОРМАЦІЯ_2 (раніше вул. Собесяка) в смт. Маневичі, довідок Маневицької селищної ради № 2821 від 16.09.2016 року та № 3237 від 7.10.2016 року, довідок ПАТ „Луцьке виробничо-торгівельне швейне підприємство „Волинь про період роботи та заробітну плату ОСОБА_1, довідок виробничого комерційного колективного підприємства „Побутсервіс № 26, № 28 від 19.09.2016 року та № 29 від 26.09.2016 року, довідки Маневицької амбулаторії від 15.11.2016 року, амбулаторної картки ОСОБА_4, акту обстеження умов проживання від 8.11.2016 року, трудової книжки ОСОБА_5 серії БТ-І № 3955543, свідоцтва про народження серії VI-БК № 429846 від 26.09.1989 року, заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 29.09.2016 року, повідомлення управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 3905/02-39 від 10.10.2016 року, розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 21 від 10.10.2016 року.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскільки позивач ОСОБА_1 постійно проживає в смт. Маневичі з 3.12.1991 року, а також постійно проживала в смт. Маневичі з 14.01.1963 року по 24.12.1980 року та з 7.08.1984 року по 5.08.1988 року, вказаний населений пункт після Чорнобильської катастрофи відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, станом на 1 січня 1993 року ОСОБА_1 прожила у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, має статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 3, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досягла відповідного віку, вона набула право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому розпорядження управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі № 21 від 10.10.2016 року, згідно якого ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є незаконним.

Представником відповідача не враховано, що згідно ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч зазначеним нормам КАС України представником відповідача не було подано відповідних доказів в обгрунтування заперечень на заявлені позивачем вимоги.

Відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в довідці за результатами вивчення та узагальнення судової практики перегляду Вищим адміністративним судом України в касаційному порядку судових рішень у справах про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; про пільгове оподаткування субєктів господарювання, що діють на територіях, які зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення „Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або „Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Згідно ч. 1-3 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що оскільки при розгляді справи не встановлено, що в діях відповідача Маневицької селищної ради Волинської області наявні порушення вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дійМаневицької селищної ради Волинської області в частині відкликання з управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі довідки № 2821 від 16.09.2016 року про період реєстрації і проживання ОСОБА_1 в смт. Маневичі Волинської області та надання в управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі довідки № 3237 від 7.10.2016 року про період її реєстрації та проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправнимислід відмовити.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що слід визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобовязати вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 29.09.2016 року, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 45 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 94 КАС України на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області 551 гривень 20 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7-14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 3, 6, 8, ч. 2 ст. 19, ст. 22, ч. 1 ст. 46, ст. 64 Конституції України, ППВС України № 9 від 1.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, ППВС України № 8 від 13.06.2007 року „Про незалежність судової влади, ст.ст. 14, 55, 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року, ст.ст. 26, 45 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 29 вересня 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області 551 (пятсот пятдесят одна) гривень 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо постанову було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В. Невар