Справа № 804/4350/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2016 р. Справа № 804/4350/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Черніженко К.Е,
представника позивача: ОСОБА_1,
представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Євраз Україна»
до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Дніпропетровська митниця ДФС,
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Євраз Україна» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, в якому просило:
У судовому засіданні представник позивача підтримав предявлений адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю його задовольнити.
Представники відповідача у судовому засіданні також заперечували проти задоволення предявленого адміністративного позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Представник третьої особи у судових засіданнях надав пояснення, аналогічні викладеним у письмових запереченнях на позов.
Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС було проведено камеральні перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «ТД «ЄВРАЗ УКРАЇНА» за березень та квітень 2016 року, за результатами яких складено акт №196/28-01-42-37301872 від 14.06.2016р. «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «ТД «ЄВРАЗ УКРАЇНА» за березень 2016 року» та акт №197/28-01-42-37301872 від 14.06.2016р. «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «ТД «ЄВРАЗ УКРАЇНА» за квітень 2016 року».
В акті №196/28-01-42-37301872 від 14.06.2016р. відповідачем зазначено, що на порушення п.192.1, ст.192, ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (за змінами та доповненнями, діючими в періоді, що охоплений перевіркою) ТОВ «ТД «ЄВРАЗ Україна» неправомірно здійснено коригування податкових зобовязань по декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року (по податкових накладних березня 2013 року) у бік зменшення на суму податку на додану вартість (далі - ПДВ) 799523,00грн., що призвело до порушення п.200.1 ст.200 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ (за змінами та доповненнями, діючими в періоді, що охоплений перевіркою) та, як наслідок, позивачем було занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту на 799523,00грн.
В акті №197/28-01-42-37301872 від 14.06.2016р. зазначено, що на порушення п.192.1, ст. 192, ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ (за змінами та доповненнями, діючими в періоді, що охоплений перевіркою) ТОВ «ТД «ЄВРАЗ Україна» неправомірно здійснено коригування податкових зобовязань по декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 року (по податкових накладних березня 2013 року) у бік зменшення на суму ПДВ 879797,00грн., що призвело до порушення п.200.1 ст.200 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями, діючими в періоді, що охоплений перевіркою), що в свою чергу призвело до завищення відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту на 469875,00грн. та заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання і сумою податкового кредиту на 409922,00грн.
Крім того, в акті зазначалося, що при відображені ТОВ «Торговий дім «Євраз Україна» в уточнюючій декларації за квітень 2016 року відємного значення між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту у сумі 469875,00грн. (рядок 19 декларації) та суми відємного залишку, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 469875,00грн. (рядок 21 декларації) встановлено порушення, оскільки відповідно до п.192.1, ст.192 Податкового кодексу України постачальник має право зменшити суму податкових зобовязань лише після реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної, проте ТОВ «Торговий дім «Євраз Україна» здійснено коригування податкових зобовязань за квітень 2016 року на суму ПДВ «» 879796,52грн. на підставі бухгалтерської довідки №1 від 18.05.2016р., без здійснення будь-якої події. Податкові накладні, до яких проводиться коригування, в Єдиному реєстрі податкових накладних не зареєстровані, розрахунки коригування до них не виписувались. Крім того, посилаючись на п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України, а також п.1 ст.256, ст.257 Цивільного кодексу України, відповідач зазначав, що у разі, коли після спливу 1095 днів відбувається зміна ціни поставленого товару, позивач не має права відкоригувати податкові зобовязання. Тим паче, що предметом оскарження були аркуші коригування до ВМД, на підставі яких формувався податковий кредит ТОВ «Торговий дім «Євраз Україна», тобто призупинення перебігу позовної давності відповідно до вимог ст.257 ЦК України стосується лише податкового кредиту.
На підставі акта перевірки №197/28-01-42-37301872 від 14.06.2016р. відповідачем було винесено наступні податкові повідомлення-рішення:
Вважаючи вищевказані податкові повідомлення-рішення протиправними, а висновки актів камеральних перевірок, на підставі яких винесено оскаржувані рішення, безпідставними, позивач звернувся з означеним позовом до суду.
Розглядаючи позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування вищевказаних податкових повідомлень-рішень, суд зважає на наступне.
Як слідує з матеріалів справи, протягом грудня 2012 року ТОВ «Торговий дім «Євраз Україна» зверталося до Дніпропетровської митниці Міндоходів, правонаступником якої є Дніпропетровська митниця ДФС, для митного оформлення вантажу шляхом подання митних декларацій, а саме: від 02.12.2012 року №110010000/2012/010102, від 03.12.2012 року №110010000/2012/010116, від 04.12.2012 року № 110010000/2012/010181, від 06.12.2012 року №110010000/2012/010251, від 10.12.2012 року №110010000/2012/010359, від 10.12.2012 року № 110010000/2012/010382, від 10.12.2012 року №110010000/2012/010383, від 13.12.2012 року №110010000/2012/010504, від 14.12.2012 року № 110010000/2012/010534, від 14.12.2012 року №110010000/2012/010529, від 16.12.2012 року № 110010000/2012/010562, від 19.12.2012 року №110010000/2012/010687.
До вказаних митних декларацій були додані усі необхідні документи для здійснення митного оформлення товару. Крім того, в деклараціях митної вартості позивачем була визначена митна вартість товару за основним методом визначення митної вартості товару - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (ціна операції).
З метою уникнення затримки товару під митним контролем, позивачем було здійснено митне оформлення товару під гарантійні зобовязання згідно ч.7 ст.55 Митного кодексу України та перераховано суми митних платежів на підставі скоригованої митним органом митної вартості товарів шляхом здійснення передоплати за митне оформлення, що підтверджується митними деклараціями, а саме: №110010000/2012/010103 від 02.12.2012 року, №11001000/2012/010143 від 03.12.2012 року, №110010000/2012/010186 від 04.12.2012 року, №110010000/2012/010270 від 07.12.2012 року, № 110010000/2012/010394 від 11.12.2012 року, №110010000/2012/010398 від 10.12.2012 року, № 110010000/2012/010399 від 10.12.2012 року, №110010000/2012/010507 від 13.12.2012 року, № 110010000/2012/010553 від 14.12.2012 року, № 110010000/2012/010552 від 14.12.2012 року, №110010000/2012/010566 від 16.12.2012 року, № 110010000/2012/010689 від 19.12.2012 року.
Після випуску імпортованого товару під гарантійні зобовязання ТОВ «Торговий дім «Євраз Україна» направив даний товар кінцевим отримувачам та нарахував податкові зобовязання, що підтверджується податковими накладними №559 від 31.12.2012 року та №563 від 31.12.2012 року (по контрактній вартості).
Після спливу строку гарантійних зобовязань згідно ч.7 ст.55 Митного кодексу України, посадовими особами Дніпропетровської митниці надано позивачу аркуші коригування до митних декларацій для відображення нових відомостей про товари, що стали відомі після закінчення їх митного оформлення, зазначених у відповідних графах митних декларацій з розрахунком сум нових митних платежів за новими відомостями та сум доплати митних платежів, з урахуванням яких загальна сума доплати склала 1679319,20грн.
Відповідно до отриманих аркушів коригування позивач провів донарахування додаткових податкових зобовязань, розраховуючи між контрактною вартістю та митною вартістю, яка була скоригована Дніпропетровською митницею ДФС, що підтверджується податковими накладними №850 від 31.03.2013 року та №851 від 31.03.2013 року.
Таким чином, внаслідок прийняття митним органом рішень про коригування митної вартості, платник податків вимушений був подати митні декларації із зазначенням у них завищеної митної вартості товару, що призвело до збільшення розміру податкових зобовязань з податку на додану вартість (в даному випадку на суму 1679319,20грн.).
В той же час, ТОВ «Торговий дім «Євраз Україна», не погодившись з зазначеними вище рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання їх протиправними та скасування, зобовязання Дніпропетровської митниці Міндоходів надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення надмірно сплаченої суми ПДВ в розмірі 1679 319,20 грн., шляхом її зарахування на поточний рахунок ТОВ «Торговий дім «Євраз Україна» та зобовязання Дніпропетровської митниці здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту.
Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанцій, ТОВ «Торговий дім «Євраз Україна» звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.07.2014р.
Не погодившись з таким судовим рішенням, Дніпропетровська митниця ДФС звернулася до Вищого адміністративного суду України із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 25.11.2014р.
Так, згідно з ч.5 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.
Частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
При цьому відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
15.03.2016р. Дніпропетровською митницею підготовлено висновки до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення надмірно сплаченої суми ПДВ в розмірі 167 319,20грн. за митними деклараціями №110010000/2012/010103 від 02.12.2012 року, № 11001000/2012/010143 від 03.12.2012 року, №110010000/2012/010186 від 04.12.2012 року, № 110010000/2012/010270 від 07.12.2012 року, №110010000/2012/010394 від 11.12.2012 року, № 110010000/2012/010398 від 10.12.2012 року, № 110010000/2012/010399 від 10.12.2012 року, № 110010000/2012/010507 від 13.12.2012 року, № 110010000/2012/010553 від 14.12.2012 року, № 110010000/2012/010552 від 14.12.2012 року,№ 110010000/2012/010566 від 16.12.2012 року, № 110010000/2012/010689 від 19.12.2012 року).
21.03.2016р. на електронний рахунок ТОВ «Торговий дім «Євраз Україна» в Системі електронного адміністрування податку на додану вартість було зараховано кошти в сумі 1679319,20грн.
Після цього, посадовими особами Дніпропетровської митниці ДФС надано позивачу аркуші коригування до вищевказаних митних декларацій для відображення нових відомостей про товари, що стали відомі після закінчення їх митного оформлення, зазначених у відповідних графах митних декларацій з розрахунком сум нових митних платежів за новими відомостям, з урахуванням судового рішення, яким скасовано рішення про коригування заявленої позивачем митної вартості та фактично визнано правомірним митне оформлення товару за ціною контракту.
На підставі цих аркушів коригування ТОВ «Торговий дім «Євраз Україна» провело перерахунок податкового кредиту та податкових зобовязань з ПДВ (по податкових накладних березня 2013 року) шляхом подання до відповідача вищевказаних уточнюючих податкових декларацій з ПДВ за березень та квітень 2016 року.
Вирішуючи питання щодо правомірності коригування позивачем податкових зобовязань з податку на додану вартість, суд зауважує наступне.
Відповідно до пп.3 п.180.1 ст.180 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), платником податку на додану вартість є будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України.
Згідно з п.187.8 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобовязань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.
Відповідно до п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.
За змістом приписів п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобовязаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (абз.4 п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України).
Таким чином, відповідно до вищенаведених норм Податкового кодексу України, позивач здійснив донарахування податкових зобовязань з податку на додану вартість по скоригованій митній вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України.
Отже, внаслідок прийняття митним органом рішень про коригування митної вартості, платник податків вимушений був подати митні декларації із зазначенням у них завищеної митної вартості товару, що призвело до необґрунтованого збільшення розміру податкових зобовязань з податку на додану вартість, а саме: на суму 1679319,20грн.
Не зважаючи на той факт, що у платника податку з моменту оформлення митних декларацій та сплати скорегованої суми митної вартості товарів та відповідно віднесення цієї суми до податкового кредиту, ТОВ «Торговий дім «Євраз Україна» фактично двічі сплатило до бюджету суму 1679319,20грн., а саме: як ПДВ на митниці по рішенням про коригування митної вартості товарів та як податкові зобовязання з ПДВ при продажі цього товару відповідно до норми п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України.
Відповідно до п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Пунктами 33-38 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №450, визначено порядок внесення змін до митної декларації та її відкликання.
Так, внесення змін до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа шляхом оформлення аркуша коригування здійснюється в порядку, що встановлюється Мінфіном. Після оформлення аркуша коригування його електронний примірник засвідчується електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, вноситься до локальних баз даних митного органу і Єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів України посадовою особою митного органу, що його оформила, та передається спеціалізованим митним органом до відповідного органу державної податкової служби згідно з пунктом 32 цього Положення.
Оформлений митним органом аркуш коригування є невід'ємною частиною відповідної митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.
Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі, зокрема, отримання митним органом інформації про перерахування декларантом до державного бюджету митних платежів у вигляді доплати або підтвердження Казначейством факту повернення з державного бюджету коштів після закінчення митного оформлення.
Тобто у разі, коли судовим рішенням ухвалено повернути на користь платника податків з державного бюджету надмірно сплачений ПДВ, митний орган зобовязаний внести зміни до митних декларацій, шляхом видачі аркушів коригування, на підставі яких платник податків зобовязаний уточнити показники податкової звітності в порядку ст.50 Податкового кодексу України.
За таких обставин, позивач після отримання від третьої особи аркушів коригування до митних декларацій був зобовязаний подати уточнюючі розрахунки до податкових декларацій з податку на додану вартість, в яких здійснив уточнення як податкового кредиту, так і податкових зобовязань з податку на додану вартість.
Так, при отриманні аркушів коригування, ТОВ «Торговий дім «Євраз Україна» здійснено коригування податкових зобовязань, що були відображені в обліку на підставі податкових накладних №850 від 31.03.2013р. та №851 від 31.03.2013р.
При цьому податкові накладні №850 від 31.03.2013р. та №851 від 31.03.2013р. не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки, ТОВ «Торговий дім «Євраз Україна» самостійно донарахував собі податкові зобовязання до рівня скоригованої митної вартості товару та відповідно до норми п.4 Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010р., не зареєстрував зазначені податкові накладні, оскільки вони не видавались покупцеві, а залишалися у позивача.
Отже, оскільки ТОВ «Торговий дім «Євраз Україна» 31.03.2013р. при складанні податкових накладних та донарахуванні податкових зобовязань з податку на додану вартість до рівня скоригованої митної вартості товарів не зобовязаний був реєструвати податкові накладні в ЄРПН, тому і при отриманні від Дніпропетровської митниці ДФС аркушів коригування позивач не зобовязаний реєструвати розрахунки коригування до таких податкових накладних.
Згідно з п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно правових актів) «дію нормативно правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце».
Таким чином, до подій, які виникли 31.03.2013р., застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Посилання відповідача на те, що позивачем здійснено коригування податкових зобовязань та податкового кредиту за відсутності здійснення будь якої події та лише на підставі бухгалтерських довідок, є безпідставними, адже ТОВ «Торговий дім «Євраз Україна» здійснено коригування податкових зобовязань та податкового кредиту на підставі отриманих аркушів коригування до митних декларацій, які видані Дніпропетровською митницею ДФС, що є уповноваженим державним органом з питань адміністрування та справляння митних платежів.
Крім того, відповідно до п.46.4 ст.46 Податкового кодексу України у разі необхідності платник податків може подати разом з такою податковою декларацією доповнення до такої декларації, які складені за довільною формою, що вважатиметься невід'ємною частиною податкової декларації. Таке доповнення подається з поясненням мотивів його подання. Платник податків, для якого цим Кодексом встановлено обов'язок подання звітності в електронній формі, подає таке доповнення в електронній формі.
Оскільки програмне забезпечення «МЕДОК» не дозволяє скласти та зареєструвати розрахунок коригування за правилами діючими у 2013 році, позивач, керуючись п.46.4 ст.46 Податкового кодексу України, надав до податкової декларації з податку на додану вартість за березень та квітень 2016 року бухгалтерські довідки від 18.05.2016р., що підтверджується відомостями відображеними СДПІ в актах камеральних перевірок.
Надані до СДПІ бухгалтерські довідки від 18.05.2016р. є первинним документом, яким фіксується факт здійснення господарських операцій, і який має всі необхідні реквізити первинного бухгалтерського документу, відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Так, відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.
Вищенаведене в повній мірі підтверджує, що бухгалтерські довідки від 18.05.2016р. є первинними документами, які мають всі необхідні реквізити та фіксують факт здійснення господарських операцій.
При цьому відповідно до п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли норма Податкового кодексу України чи іншого нормативно-правового акта, виданого на його підставі, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.
Також слід зазначити, що посадовими особами СДПІ в акті камеральної перевірки №197/28-01-42-37301872 від 14.06.2016р. невірно зазначено дату та номер наданої до СДПІ бухгалтерської довідки, а саме: замість «бухгалтерська довідка №2 від 30.04.2016 року», вказано «бухгалтерська довідка №1 від 18.05.2016 року». Надання до СДПІ бухгалтерської довідки №2 від 30.04.2016 року підтверджується листом позивача від 19.05.2016р. №70 «Про надання пояснень до уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 року» зі штампом СДПІ про отримання 19.05.2016р.
Щодо посилання посадових осіб СДПІ в акті перевірки від 14.06.2016р. №196/28-01-42-37301872 та акті перевірки від 14.06.2016р. №197/28-01-42-37301872 на сплив строку позовної давності для коригування податкових зобовязань з податку на додану вартість, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.п.41.1.2 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України митні органи є контролюючими органами щодо мита, акцизного податку, податку на додану вартість, інших податків, які відповідно до податкового законодавства справляються у разі ввезення (пересилання) товарів і предметів на митну територію України або територію спеціальної митної зони або вивезення (пересилання) товарів і предметів з митної території України або території спеціальної митної зони.
Таким чином, до оскарження рішень митного органу про коригування митної вартості товарів застосовуються норми Податкового кодексу України.
Згідно з п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При цьому, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Так, відповідно до п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Згідно з п.102.5 ст.102 Податкового кодексу України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.
Статтею 43 Податкового кодексу України визначено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст.301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Відповідно до п.43.3 ст.43 Податкового кодексу України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Таким чином, враховуючи, що при оскарженні рішень про коригування митної вартості товарів, на підставі яких позивачем було сформовано податковий кредит, який було сплачено при оформленні імпортованого на митну територію України товару та донараховані податкові зобовязання з податку на додану вартість на суму різниці між контрактною ціною та митною вартістю скоригованою митним органом, строк позовної давності на повернення надмірно сплаченого податку на додану вартість і, як наслідок, повернення сум грошового зобов'язання зупиняється на період оскарження рішень контролюючого органу (рішень про коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці ДФС).
Щодо доводів відповідача про неправомірність відображення позивачем сум коригування податкового кредиту, що здійснюється на підставі аркушів коригування, у рядку 12 «Коригування податкового кредиту» уточнюючих декларацій з ПДВ за березень та квітень 2016 року, в той час як вони повинні бути віднесені до рядка 11.1 «Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи та отримані від нерезидента на митній території України послуги за основною ставкою», суд зазначає наступне.
В рядку 11.1 податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21, зазначаються показники «Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи та отримані від нерезидента на митній території України послуги за основною ставкою», в той час, як позивач коригував податковий кредит, а отже при коригуванні податкового кредиту показники проставляються в рядку 12 податкової декларації з податку на додану вартість «Коригування податкового кредиту».
При цьому, позивач в березні та квітні 2016 року не ввозив на митну територію України товари, а здійснив коригування податкового кредиту на підставі отриманих від Дніпропетровської митниці ДФС аркушів коригування до митних декларацій.
До того ж, віднесення до рядка 11.1 «Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи та отримані від нерезидента на митній території України послуги за основною ставкою» суми коригування податкового кредиту на суму ПДВ з позначкою «-», є технічно не можливим, що підтверджується роздруківкою скрін-шот з програми «Медок», з якого слідує, що значення поля рядку 11.1 не може бути відємним, тобто з показником мінус (копія скрін-шота та квитанції протоколу перевірки долучені до матеріалів справи).
Крім того, як зазначено в актах камеральних перевірок від 14.06.2016р. №196/28-01-42-37301872 та від 14.06.2016р. №197/28-01-42-37301872, така помилка не вплинула на результати розрахунку з бюджетом.
Щодо доводів Дніпропетровської митниці ДФС відносно можливого подвійного відшкодування коштів з Державного бюджету України у розмірі 1679319,20грн. у разі задоволення означеного позову, суд зазначає наступне.
Дніпропетровська митниця ДФС не погодилась з даним судовим рішенням та звернулась до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2015р.
Як зазначалося вище, відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
Крім того, представники відповідача у судовому засіданні зазначали що СДПІ під час проведення вказаних камеральних перевірок не встановлювався факт виникнення подвійного відшкодування ПДВ і такого висновку в основу прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень покладено не було.
При цьому, судом встановлено та представниками відповідача не заперечується, що позивач дійсно фактично двічі сплатив до бюджету суму 1679319,20грн., а саме: при сплаті ПДВ на митниці по рішенням останньої про коригування митної вартості товарів та податкові зобовязання з ПДВ при продажу цього товару, які були самостійно визначені ТОВ «Торговий дім «Євраз Україна» відповідно до норм п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України.
За таких обставин, доводи третьої особи щодо виникнення подвійного відшкодування коштів з Державного бюджету України є безпідставними.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Євраз Україна» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Дніпропетровська митниця ДФС, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4