Справа № 810/2915/16
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 вересня 2016 року № 810/2915/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області про скасування постанови від 04.07.2016 ВП № 51361145 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ст. 107 КАСУ, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 106 КАСУ визначено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КАСУ, позовну заяву з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Із позовної заяви вбачається, що 04.07.2016, головним державним виконавцем Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Азановим Ю.П. було винесено оскаржувану постанову від 04.07.2016 ВП № 51361145 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Суд, враховуючи приписи ст. 181 КАСУ, зазначає, що в порушення ч. 2 ст. 106 КАСУ, в матеріалах адміністративного позову відсутній доказ отримання позивачем копії оскаржуваної постанови від 04.07.2016 ВП № 51361145 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Таким чином, у суду виникає сумнів щодо своєчасності звернення до суду ОСОБА_1 за захистом своїх порушених прав у межах строку, визначеного ч. 2 ст. 181 КАСУ.

В силу положень ч. 3 ст. 106 КАСУ, до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною 2 ст. 87 цього Кодексу встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивачем до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору № 12377 від 05.09.2016 у сумі 551, 20 грн. (фактично сплачено 562, 45 грн. з урахуванням комісії банку), яка не містить ані відмітки банківської установи, ані підпису працівника банку тощо, що унеможливлює встановити, що надана позивачем квитанція є оригіналом і зазначений платіж був дійсно проведений і сплачена сума зарахована до Державного Бюджету України.

Відповідно до Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», до Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» внесені відповідні зміни щодо ставок судового збору та порядку його сплати, які набрали чинності з 01.09.2015.

Відповідно до п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Отже, документ про сплату судового збору повинен містити інформацію щодо зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

В той же час, ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня складає 1 378 гривень.

З наявної в матеріалах адміністративного позову квитанції без ознак оригіналу вбачається, що позивач за подання адміністративного позову судовий збір сплатив за вимогу майнового характеру в розмірі 551, 20 грн. Ціна позову за заявлену вимогу майнового характеру складає 850, 00 грн. (сума арештованого майна згідно оскаржуваної постанови в межах суми стягнення штрафу в розмірі 850, 00 грн.), з яких позивач вірно визначив суму сплати судового збору о 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Однак, за відсутності оригіналу документа про сплату судового збору, надані позивачем докази в якості такої сплати судом до уваги не приймаються, оскільки не містять ознак оригіналу, також не містить ані відмітки банківської установи, ані підпису працівника банку тощо, що унеможливлює встановити, що зазначений платіж був дійсно проведений і сплачена сума зарахована до Державного Бюджету України. Крім того, згідно інформаційної бази «Діловодство спеціалізованого суду», згідно з наданою позивачем квитанцією, відсутні відомості щодо зарахування сплаченої суми судового збору до Державного бюджету України.

Частиною 1 ст. 70 КАСУ визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Позовні вимоги позивача стосуються спору майнового характеру (скасування постанови про арешт майна боржника), однак належних доказів сплати судового збору позивачем не надано.

Таким чином, враховуючи відсутність належних доказів сплати судового збору та доказів зарахування такої суми до Державного бюджету України, суд дійшов висновку, що в даному випадку судовий збір позивачем не сплачено.

З огляду на те, що матеріали позовної заяви оформлені не належним чином, чого вимагає Кодекс адміністративного судочинства України, суд визнав за можливе залишити позовну заяву без руху.

Відповідно до ст. 108 КАСУ, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом подання до суду:

доказів, якими обґрунтовуються позовні вимоги та підтверджується кожна обставина справи, зокрема, доказів отримання позивачем копії оскаржуваної постанови від 04.07.2016 ВП № 51361145 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, або зазначити причину неможливості їх подання;

оригіналу квитанції про сплату судового збору № 12377 від 05.09.2016 та доказів зарахування сплаченої суми судового збору до Державного бюджету України у відповідності до Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (ст. 9 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір») шляхом надання довідки з відповідного відділення Державної казначейської служби про перерахування судового збору згідно квитанції № 12377 від 05.09.2016 до державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 106, 108, 160, 165 КАСУ, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови, - залишити без руху.

2. Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви до 13 жовтня 2016 року.

3. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Брагіна О.Є.