Справа № 814/1892/16
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/1892/16

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.09.2016 р. № , -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулось з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що ПАТ «Миколаївобленерго» надавши банківській установі платіжні доручення, виконало свої податкові зобов'язання в повному обсязі 30.05.2016 р., у зв'язку з чим висновки відповідача викладені в акті перевірки щодо встановлення факту несплати грошового зобов'язання та можливого нарахування штрафних санкцій відповідно до ст. 126 Податкового кодексу є безпідставними та необґрунтованими.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду ТОВ «Будівельна компанія «Дорлідер» подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує увагу на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуємого судового рішення:

- податковим органом не надсилалась податкова вимога про податкове зобов'язання на суму 98058,53 грн.;

- дані інтегрованої картки платника податків не відображає об'єктивні дані часу виникнення, сплати, нарахування та розрахування платника податків по податковим зобов'язанням.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що податковий орган у порядку статті 76 та відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 глави 8 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ПАТ "Миколаївобленерго", , з питання дотримання законодавчо встановленого терміну сплати до бюджету узгодженої суми податку на додану вартість.

За наслідками камеральної перевірки встановлено, що на порушення п.п. 16.1.4 п.16.1 ст. 16, п. 31.1 ст. 31, п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02.10.2010 р. № 2755-УІ, із змінами та доповненнями, ПАТ "Миколаївобленерго" порушено терміни сплати узгоджених сум податкового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 96 058,53 грн., у т. ч. з затримкою до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем сплати суми грошового зобов'язання - 96 058,53 грн.

На підставі вищезазначених висновків податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.09.2016 року.

Матеріалами справи підтверджено, що борг з податку на додану вартість виник 08.12.2015 року у сумі 807404,61 грн. внаслідок несплати штрафної санкції нарахованої згідно ст.126 ПК України по податковому повідомленню - рішенню (форма Ш) № від 27.11.2015 року.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дії податкового органу щодо зарахування коштів, які надходили від позивача в оплату податкових зобов'язань із податку на додану вартість, на погашення податкового боргу, що виник у попередніх податкових періодах є правомірними.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Податкового кодексу України.

Враховуючи вимоги статті 59 ПК України сформовано податкову вимогу від 10.12.2015 року № 27-47 на суму борг 807 404,61 грн., прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 10.12.1: № 635/10/28-08-47-50. Позивачу поштою з повідомленням про вручення 11.12.2015 року направлено податкову вимогу № 27-47 від 10.12.15.

Протягом грудня 2015 р. - травня 2016 р. відбулось поступове зростанні податкового боргу з податку на додану вартість внаслідок несплати самостійні задекларованих сум, подання уточнюючих розрахунків та донарахованих штрафні санкцій.

Станом на 29.05.2016 загальна заборгованість ПАТ «Миколаївобленерго» з ПДВ складала 6 450 577,67 грн., у т.ч. податкові зобов'язання - 4 564 144,03 грн.; штрафи - 1 349 825,55 грн.; пеня - 536 608,09 грн.

Наявність податкового боргу позивача підтверджується податковою вимогою № 27-47 від 10.12.15 року, його листами до СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС (від № 01/29-3267, від 14.06.2016 № 01/29-3891), а також витягом з ІКП позивача.

У відповідності до п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України під податковим зобов'язанням розуміється сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

За змістом п. 49.1 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

На підставі п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на те, що сума податкового зобов'язання не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За правилами п.п. 129.1.1. п. 129.1. ст. 129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

У відповідності до п.п. 129.3.1. п. 129.3. ст. 129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

За змістом п. 131.1, п. 131.2 ст. 131 ПК України нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

На підставі п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Застосовані приписи узгоджуються положенням Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 07 квітня 2016 року N 422, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 р. за N 751/28881, а саме, згідно п. 1 розділу II Порядку облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати й проведення. Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

До того ж положення п. 2 розділу VI «Відображення в ІКП сум погашенні податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску, розстроченні (відстрочення) зобов'язань (боргів), а також списання податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску» зазначають, що у разі наявності у платника податкового боргу (заборгованості зі сплати єдиного внеску) кошти, що надходять від такого платний або в результаті здійснених щодо стягнення податкового боргу, прострочене заборгованості органами ДФС (Державної виконавчої служби України, органами Казначейства) заходів, зараховуються в рахунок погашення податкового борг (заборгованості зі сплати єдиного внеску) згідно з черговістю його виникненні незалежно від напряму сплати, визначеного платником: у першу чергу кошті зараховуються в рахунок погашення основної суми боргу, далі - в рахунок погашена штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих на такий борг, в останню чергу - в рахунок погашення пені, нарахованої на такий борг.

У разі погашення податкового боргу (заборгованості зі сплати єдиного внеску) у спосіб, інший ніж надходження коштів, таке погашення здійснюється згідно з черговістю його виникнення: в першу чергу кошти зараховуються в рахунок погашення основної суми боргу, далі - в рахунок погашення штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих ні такий борг, в останню чергу - в рахунок погашення пені, нарахованої на такий борг.

Так, станом на 29.05.2016 загальна заборгованість ПАТ «Миколаївобленерго» з ПДВ складала 6 450 577,67 грн., у т.ч. податкові зобов'язання - 4 564 144,03 грн. штрафи - 1 349 825,55 грн. пеня - 536 608,09 грн.

Погашення податкових зобов'язань, штрафів та пені здійснені наступним чином:

- платіжним дорученням від 30.05.2016 № 3377 - 442 917,96 грн. погашені податкові зобов'язання, які рахувались у богу станом на 29.05.2016 - 442 917,96 грн. (по податковій декларації з ПДВ за березень 2016 року (подано 19.04.2016, термін сплати 30.04.2016);

- платіжним дорученням від 30.05.2016 № 3379 - 592 976,95 грн. погашені податкові зобов'язання, які рахувались у богу станом на 29.05.2016 - 592 976,95 грн. (по податковій декларації з ПДВ за березень 2016 року (подано 19.04.2016, термін сплати 30.04.2016));

- платіжним дорученням від 30.05.2016 № 3380 - 756 848,60 грн. погашені податкові зобов'язання, які рахувались у богу станом на 29.05.2016 - 756 848,60 грн. (по податковій декларації з ПДВ за березень 2016 року (подано 19.04.2016, термін сплати 30.04.2016));

- платіжним документом від 30.05.2016 № 6019149 - 3 949 972,04 грн. погашені податкові зобов'язання, які рахувались у богу станом на 29.05.2016 - 2 771 400,52 грн. (по податковій декларації з ПДВ за березень 2016 року (подано 19.04.2016, термін сплати 30.04.2016)), погашено пені, яка рахувалась у заборгованості станом на 29.05.2016 - 536 608,09 грн., у т.ч. нарахованій 20.05.2016 за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань по податковій декларації з ПДВ від 18.12.2015 за листопад 2015 року (термін сплати по декларації 30.12.2015) - 49 655,88 грн., нарахованій 26.05.2016 за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань по податковій декларації з ПДВ від 18.12.2015 за листопад 2015 року (термін сплати по декларації 30.12.2015)- 381 499,06 грн., нарахованій 26.05.2016 за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань по уточнюючим розрахункам з ПДВ від 11.01.2016 за січень та лютий 2015 року (термін сплати по уточнюючим розрахункам 11.01.2016)- 11 408,30 грн. нарахованій 26.05.2016 за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань по податковій декларації з ПДВ від 19.01.2016 за грудень 2015 року (термін сплати по декларації 30.01.2016)- 94 044,85 грн., погашені штрафи, які рахувались у богу станом на 29.05.2016 - 641 963,43 грн. (по податковим повідомленням рішенням від 10.05.2016, термін сплати по яких настав 26.05.2016)

- платіжним документом від 30.05.2016 № 6019148 - 8 197 384,45 грн. погашені штрафи, які рахувались у богу станом на 29.05.2016 - 707 862,12 грн. (по податковому повідомленню рішенню від 10.05.2016, термін сплати по якому настав 26.05.2016), погашена пеня, яка нарахована 30.05.2016 - 2 389,86 грн. (за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань по податковим повідомленням рішенням від 10.05.2016, термін сплати по яких настав 26.05.2016) та податкові зобов'язання з ПДВ по терміну сплати 30.05.2016 - 7 487 132,47 грн (податкові зобов'язання по податковій декларації з ПДВ від 19.05.2016 за квітень 2016 року (термін сплати по декларації 30.05.2015)

В результаті, заборгованість станом на 30.05.2016 склала 96 058,53 грн., у т.ч. по податковій декларації з ПДВ за квітень 2016 року № від 19.05.2016.

Отже, ПАТ «Миколаївобленерго» порушено термін сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість (код платежу 14010100) протягом строку, визначеного п.57.1 ст.57 ПК України.

Грошові зобов'язання, по яких порушено терміни сплати, визначені ПАТ «Миколаївобленерго» у наступній податковій звітності з податку на додану вартість: податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року (вх. № від 19.05.2016).

У разі наявності податкового боргу у позивача на момент здійснення платежів в оплату податкових зобов'язань із податку на додану вартість, податковий орган зараховує сплачену позивачем суми в рахунок погашення наявного податкового боргу, що виник у попередніх податкових (звітних) періодах, а не згідно призначення платежу, зазначеного у дорученнях на перерахування коштів.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09.02.2016 р., № судового рішення в ЄДРСРУ 55870003.

Таким чином, на підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії податкового органу щодо зарахування коштів, які надходили від позивача в оплату податкових зобов'язань із податку на додану вартість, на погашення податкового боргу, що виник у попередніх податкових періодах є правомірними.

Оцінка поданих особами, які беруть участь в адміністративній справі та самостійно зібраних судом в порядку ст.11 КАС України доказів в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, здійснюється судом за правилами ч.2 ст.71 КАС України в порядку, що встановлений ст.86 цього кодексу.

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про відсутність будь-яких фактичних даних, які б спростували висновки за актом перевірки.

Таким чином, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, колегія суддів дійшла висновку про те, що спірні приписи винесені інспекцією в межах компетенції та у спосіб, що передбачений законодавством, що регулює спірні правовідносини та обґрунтовано. В ході судового розгляду представник відповідача довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, з посиланням на відповідні положення законодавства, необґрунтованість позовних вимог позивача.

З огляду на викладене, на підставі ст. 10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, з'ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стосовно доводів апелянта, що податковим органом не надсилалась податкова вимога про податкове зобов'язання на суму 98058,53 грн. слід зазначити наступне.

Твердження позивача щодо протиправності бездіяльності відповідача шляхом не надіслання відповідачем податкової вимоги про податкове зобов'язання на суму 98058,53 грн. спростовується наступним.

Так, борг з податку на додану вартість виник 08.12.2015 року у сумі 807404,61 грн внаслідок несплати штрафної санкції нарахованої згідно ст.126 ПК України п: податковому повідомленню - рішенню (форма 'Ш') № від 27.11.2015 року.

Згідно вимог статті 59 ПК України сформовано податкову вимогу від 10.12.2015 року № 27-47 на суму борг 807 404,61 грн. (арк .с .65), прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 10.12.2016 № 635/10/28-08-47-50. Позивачу поштою з повідомленням про вручення 11.12.2015 р. направлено податкову вимогу № 27-47 від 10.12.15.

Протягом грудня 2015 р. - травня 2016 р. відбулось поступове зростанні податкового боргу з податку на додану вартість внаслідок несплати самостійні задекларованих сум, подання уточнюючих розрахунків та донарахованих штрафній, санкцій.

Станом на 29.05.2016 загальна заборгованість ПАТ «Миколаївобленерго» з ПДВ складала 6 450 577,67 грн., у т.ч. податкові зобов'язання - 4 564 144,03 грн., штрафи - 1 349 825,55 грн., пеня - 536 608,09 грн.

30 травня 2016 року відбулась сплата податкового боргу платіжними дорученням від 30.05.2016, однак цього ж дня згідно ІКП було нараховано заборгованість у сумі 96 058,53 грн. (по податковій декларації з ПДВ за квітень 2016 року № від 19.05.2016 року.

За змістом п. 3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

За правилами п. 3 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Щодо посилання апелянта на те, що дані інтегрованої картки платника податків не відображає об'єктивні дані часу виникнення, сплати, нарахування та розрахування платника податків по податковим зобов'язанням, слід зазначити що наявний в матеріалах справи витяг з інтегрованої картки платника податків в першому рядку містить дані стосовно дати операції.

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у справі № 814/1892/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду - 03 квітня 2017 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин