Справа № 815/621/17
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 березня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/621/17

Категорія: 11 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання постанови протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача начальника Кілійського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправною постанову від 16 грудня 2016 року про відмову у задоволенні заяви про відвід начальника Кілійського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 та державного виконавця;

- зобовязати вирішити відвід начальника Кілійського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 та державного виконавця відділу в порядку, встановленому законом.

В обґрунтування позову зазначено про чисельні порушення з боку державного виконавця щодо виконання виконавчого листа про стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, які повязані із зацікавленістю діяти на користь стягувача.

На думку позивача, у начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області були всі підстави для задоволення відводу, оскільки були доведені обставини заінтересованості державного виконавця у результатах виконання, наявності у нього матеріального інтересу.

Вважаючи, що позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд першої інстанції, на підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України, ухвалою від 03 лютого 2017 року відмовив у відкритті провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначену ухвалу суду скасувати та винести нову ухвалу, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження, у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.197 КАС України, у звязку із неявкою сторін, належним чином сповіщених про день, час та місце розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що на виконанні у Кілійському районному відділі державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області перебувають наступні виконавчі провадження:

- № 49820231 по виконанню виконавчого листа № 501/2907/15-ц, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 28 жовтня 2015 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 до досягнення дитиною повноліття;

- № 50849033 по виконанню виконавчого листа № 501/2908/15-ц, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 05 січня 2016 року про стягнення щомісячно аліментів з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 до досягнення дитини ОСОБА_3 трирічного віку.

Дані виконавчі провадження, постановою від 18 квітня 2016 року, були обєднані в одне.

08 грудня 2016 року представник ОСОБА_1 звернувся до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у порядку частини 2 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII із заявою про відвід начальника Кілійського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеської області ОСОБА_2 та державного виконавця, в провадженні якого перебуває обєднане виконавче провадження по вищезазначеним виконавчим листам.

16 грудня 2016 року за результатами розгляду вказаної заяви про відвід, заступником начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби начальником Управління ДВС ОСОБА_5 прийнято постанову, якою в задоволенні заяви про відвід відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, виходив із положень ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, які встановлюють, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Враховуючи, що виконавчі документи видані Іллічівським міським судом Одеської області, то даний спір підлягає вирішенню вказаним судовим органом.

Згідно з вимогами ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, відповідає вимогам ст.159 КАС України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Предметом оскарження, за цими позовами, є рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС щодо виконання судових рішень у цивільних справах, тобто лише щодо тих виконавчих документів, які видано у порядку здійснення цивільної юрисдикції. Тому в цьому разі слід керуватися положеннями ст. 15 ЦПК України щодо цивільної юрисдикції суду. Не належать до цивільної юрисдикції суду справи щодо контролю за виконанням рішень господарських та адміністративних судів, оскільки щодо них встановлено інший порядок судового вирішення.

Дані положення знайшли своє відображення і в новому Законі України «Про виконавче провадження», а саме в статті 74.

Так, частина перша даної статті, як було зазначено вище, встановлює до юрисдикції якого суду необхідно звертатися у випадку оскарження рішення, дії чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення.

Частина друга цієї статті встановлює випадки, коли є підстави для звернення до суду адміністративної юрисдикції з позовами про оскарження рішення, дії чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів.

Системний аналіз викладених норм права свідчить про ґрунтовність висновку суду першої інстанції, що заявлені позовні вимоги підлягають розгляду Іллічівським міським судом Одеської області, оскільки саме вказаний суд видав виконавчі документи, які перебувають на виконанні у Кілійському районному відділі державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області у виконавчих провадженнях за №№ 49820231, 50849033.

Посилання апелянта на те, що спірну постанову не можна оскаржити в порядку цивільного судочинства, оскільки оскаржується рішення публічного органу влади, а не конкретного державного виконавця, є таким, що не засновано на діючому законодавстві.

Так, вищезгадана ст. 383 ЦПК України надає право особі оскаржити не лише рішення, дію або бездіяльність державного виконавця, а також і іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

Доводи про те, що оскаржуване рішення органу влади обласного рівня не може бути вирішено в позовному провадженні в порядку цивільного судочинства, позаяк є публічним, також не відповідає вимогам законодавства, оскільки цивільно-процесуальне законодавство, а саме ст.383 встановлює право оскарження будь-якого рішення, дій або бездіяльності посадових осіб органу державної виконавчої служби, які є публічними особами, оскільки перебувають на державній службі.

Викладене, на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення спірного питання.

За таких обставин, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 199, 200, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання постанови протиправною та зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова