Справа № 445/372/17
Суддя: Кіпчарський О. М.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/372/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

при секретарі Притула І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського ВЗБДР при ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення , -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського відділу забезпечення безпеки дорожнього руху при Головному управлінні Національної поліції у Чернівецькій області ОСОБА_2 про визнання скасування постанови серії БР № 368504 від 27 лютого 2017 року у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування адміністративного позову ОСОБА_1 зазначив, що 27.02.2017 року поліцейським відділу забезпечення безпеки дорожнього руху при Головному управлінні Національної поліції у Чернівецькій області ОСОБА_2 винесено постанову серії БР № 368504 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. У вказаній постанові поліцейський ОСОБА_2 вказує про те, що 27.02.2017 року о 13 год. 05 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 на 450 кілометрі автодороги Ковель-Чернівці, без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив вимоги п. 9.8. Правил дорожнього руху України. З даною постановою позивач не згідний, вважає її незаконною та просить скасувати, оскільки порушення ним було усунено на місці зупинки шляхом ввімкнення ближнього світла фар. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки ввімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом, а відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП настає лише за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, а не під час руху. За вказаних умов, відповідач міг обмежитись зауваженням, а не накладати штраф на позивача.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні доводам адміністративного позову, просить такий задовольнити. При цьому позивач не заперечував того факту, що дійсно на момент зупинки його працівником поліції у нього не було ввімкнено ближнє світло фар.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.02.2017 року поліцейським відділу забезпечення безпеки дорожнього руху при Головному управлінні Національної поліції у Чернівецькій області ОСОБА_2 винесено постанову серії БР № 368504 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

З даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 27.02.2017 року о 13 год. 05 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 на 450 кілометрі автодороги Ковель-Чернівці, без ввімкненого ближнього світла фар.

Відповідно до п. 9.8. Правил дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Зазначені норми продубльовані і Правилами дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку є адміністративним правопорушенням, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадянина, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2,4,6 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За прписами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, в силу положень ч.1 ст.71 КАС України, позивач повинен довести ті обставини, на які він покликається як на підставу своїх вимог.

У адміністративному позові та в своїх поясненнях, наданих в судовому засіданні, позивач підтвердив, що на момент зупинки відповідачем, він керував автомобілем в якому не було увімкнене ближнє світло фар. Вказана несправність була усунена позивачем лише після виявлення цього факту працівником поліції.

Факт усунення позивачем порушення після його зупинки працівником поліції, не свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, оскільки самим же позивачем не заперечується, що до цього моменту він керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар.

Із наведеного вбачається, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства, стягнення накладено відповідачем в розмірі, що визначено санкцією ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставини, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, знайшов своє підтвердження в суді.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 138, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 2 ст 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського ВЗБДР при ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Золочівський районний суд Львівської області.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 31.03.2017 року.

Суддя О. М. Кіпчарський