Справа № 737/33/13-а(2а/737/4/14)
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2017 р. м. Київ К/800/23241/14
Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Іваненко Я.Л.,
Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зобов`язання зарахувати до пільгового стажу час проходження служби та здійснити перерахунок пенсії,
за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року,
встановив:
У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУ ПФУ в Чернігівській області) про зобов`язання зарахувати на пільгових умовах проходження служби на о. Куба в складі військової частини ПП 89563 в період з 6 травня 1978 року по 13 грудня 1979 року на умовах один місяць за два місяці відповідно до пункту «б» розділу І додатку ІІ наказу Міністерства оборони України №407 від 19 серпня 2008 року та перерахувати призначену з 1 січня 2011 року пенсію.
Позов мотивував тим, що відмова відповідача зарахувати на пільгових умовах період проходження позивачем служби на о. Куба з 6 травня 1978 року по 13 грудня 1979 року з мотивів відсутності зазначення його посади під час дислокації військової частини є протиправною, оскільки він був відряджений як радянський військовий спеціаліст.
Постановою Куликівського районного суду Чернігівської області від 7 лютого 2014 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 7 лютого 2014 року скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову. Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області перерахувати призначену ОСОБА_1 пенсію з 13 липня 2013 року та зарахувати йому на пільгових умовах час проходження служби на о. Куба в складі військової частини НОМЕР_1 у період з 6 травня 1978 року по 13 грудня 1979 року на умовах один місяць за два місяці відповідно до пункту «б» розділу І додатку ІІ наказу Міністерства оборони України №407 від 19 серпня 2008 року.
У касаційній скарзі ГУ ПФУ в Чернігівській області, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції. Зазначає, що на пільгових умовах (один місяць за два місяці) зараховується служба відрядженим радянським військовим спеціалістам у країни, армії яких вели бойові дії. Оскільки позивач проходив службу на о. Куба у період, коли бойові дії там не велися, то підстав для зарахування спірного періоду до пільгового немає.
Від позивача надійшли письмові заперечення на касаційну скаргу, в яких він просить відхилити скаргу та залишити рішення апеляційного суду без змін.
Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером МВС, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
В період з 6 травня 1978 року по 13 грудня 1979 року позивач проходив строкову військову службу на о. Куба в складі військової частини ПП 89563.
Позивач вважає, що має право на зарахування на пільгових умовах періоду проходження ним служби на о. Куба з розрахунку один місяць за два місяці відповідно до пункту «б» розділу І додатку ІІ наказу Міністра оборони України №407 від 19 серпня 2008 року. Факт його відрядження на о. Куба як радянського військового спеціаліста підтверджує військовим квитком НОМЕР_2 (де вказано, що перед направленням для проходження служби на о. Куба в складі військової частини ПП 89563 він отримав військову спеціальність «стрілець та водій БТР») та довідкою військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_1 , сформованою на підставі даних облікової картки до військового квитка НОМЕР_2 .
Однак листами від 19 січня 2012 року №168/03 та від 20 серпня 2013 року №1592/03 ГУ ПФУ в Чернігівській області відмовило позивачу у зарахуванні періоду з 6 травня 1978 року по 13 грудня 1979 року в пільговому обчисленні, оскільки ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у військовій частині ПП 89563, яка дислокувалась на о. Куба, в званні «рядовий» без зазначення посади, про що свідчить довідка від 15 грудня 2010 року, видана Центральним архівом Міністерства оборони Російської Федерації. Окрім того, на о. Куба бойові дії велися з липня 1962 року по листопад 1963 року.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у спірний період позивач проходив строкову військову службу і не був військовим спеціалістом, тому відповідно до пункту «б» розділу І додатку ІІ Наказу Міністра оборони України №407 пільговий стаж у такому випадку не обраховується. Наявність військово-облікової спеціальності по військовому квитку слугує підставою для обліку та використання у збройних силах, але не свідчить про наявність у позивача статусу радянського військового спеціаліста на о. Куба. Що стосується довідки Ніжинсько-Куликівського об`єднаного міського військового комісаріату від 11 жовтня 2011 року, яку позивач надав в якості підтвердження наявності у нього право на пільгове обчислення строку служби, суд вважав, що вона не відповідає чинному законодавству.
Приймаючи протилежне рішення про задоволення позову, апеляційний суд дійшов висновку, що під час проходження служби позивач мав військово-облікову спеціальність, в свою чергу статус військового спеціаліста не може існувати без наявності у військовослужбовця такої спеціальності. Оскільки законом передбачено визначення тих чи інших посад штатними розписами військових частин, а в матеріалах справи відсутні дані про штат в/ч НОМЕР_1 у спірний період, то відсутній обов`язок зазначати штатну посаду позивача у наказі про відрядження станом на 1978 рік. Крім того, пункт «б» розділу І додатку ІІ Наказу Міністра оборони України №407 не передбачає вимог для військового спеціаліста під час відрядження обіймати певну військову посаду.
Спірне питання стосується обчислення вислуги років для призначення пенсії військовослужбовцю.
Згідно зі статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі Постанова КМУ №393).
Відповідно до пункту 1 Постанови №393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховується, зокрема, дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Згідно з пунктом 4 Постанови №393 строкова військова служба зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, у календарному обчисленні, а в разі її проходження в умовах, визначених у пункті 3 цієї постанови, у віддалених і високогірних місцевостях або в інших умовах, які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні.
В силу підпункту «б» пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за два місяці: у з`єднаннях, частинах і підрозділах, що беруть участь у підтриманні режиму надзвичайного стану; на льотній роботі у реактивній та турбогвинтовій авіації; на атомних підводних крейсерах, атомних підводних човнах, дизельних підводних човнах, обладнаних допоміжними атомними енергетичними установками, і підводних човнах із спеціальними енергетичними установками; на посадах водолазів, які виконують роботу в умовах тривалого перебування під підвищеним тиском під водою або у барокамерах; час служби у лепрозорних і протичумних відділеннях військових госпіталів, у відділеннях військових госпіталів по лікуванню осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, у відділеннях анестезіології та реанімації військових госпіталів, у судово-медичних установах і патолого-анатомічних лабораторіях; час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби в закладах охорони здоров`я, призначених для тримання і лікування інфекційних хворих засуджених та надання психіатричної допомоги.
Як встановили суди, у спірний період позивач ніс строкову військову службу, доказів її в проходження в умовах, визначених у пункті 3 Постанови №393, або в інших умовах, які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою для зарахування такого періоду до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, матеріали справи не містять.
На підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови КМУ №393, Міністром оборони України прийнято наказ від 19 серпня 2008 року №407, яким затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей (далі Наказ №407).
Згідно з пунктом «б» пункту 2.3 Наказу №407 при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього Положення): один місяць служби за два місяці інші періоди дійсної військової служби в Радянській Армії, Військово-Морському Флоті, інших військових формуваннях СРСР, які зараховуються до вислуги років на пенсію на пільгових умовах, передбачених цим підпунктом, наведені в додатку 2 до цього Положення.
Підпунктом «є» пункту 2.5 Наказу №407 передбачено, що до вислуги років для призначення пенсії військовослужбовцям на пільгових умовах зараховується строкова військова служба у календарному обчисленні, а в разі проходження цієї служби відповідно до умов, визначених у пункті 2.3 цього Положення, або які згідно із законодавством СРСР були підставою для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні.
Статтею 73 Закону СРСР «Про загальний військовий обов`язок» від 12 жовтня

1967 року №42 встановлено, що час перебування громадян на дійсній військовій службі в рядах Збройних Сил СРСР, різновидом якої була дійсна строкова військова служба, зараховується в їх трудовий стаж.
Тобто, законодавством Союзу РСР не передбачалося пільгового зарахування періоду дійсної строкової військової служби до вислуги років для призначення пенсії.
Відповідно до пункту «б» розділу І додатку ІІ Наказу №407 при обчисленні вислуги років для призначення пенсій, крім періодів військової служби, зазначених у підпунктах «а», «б», «в» пункту 2.3 Положення, на пільгових умовах зараховуються такі періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР: один місяць служби за два місяці у країнах, армії яких вели бойові дії або надавали воєнну допомогу іншим державам, - відрядженим у ці країни радянським військовим спеціалістам (крім льотного складу) незалежно від участі зазначених військовослужбовців у бойових діях, - у період з 1 січня 1961 року по 31 грудня 1982 року.
Отже, Наказом №407 встановлені додаткові підстави для пільгового обчислення вислуги років порівняно з Постановою КМУ №393 і право на зарахування періоду військової служби на пільгових умовах один місяць за два місяці мають незалежно від участі у бойових діях військовослужбовці, відряджені як радянські військові спеціалісти у країни, армії яких вели бойові дії або надавали воєнну допомогу іншим державам.
Суди встановили, що у період бойових дій на о. Куба (який тривав з липня 1962 року по листопад 1963 року) та в спірний період позивач як радянський військовий спеціаліст не відряджався до цієї держави, а ніс строкову військову службу рядовим Радянської Армії. Водночас, матеріали справи не містять даних про те, що Республіка Куба надавала воєнну допомогу іншим державам у спірний період.
З урахуванням цього, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову.
Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.
За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване помилково.
Керуючись статтями 222, 223, 226, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити.
Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року скасувати, а постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 7 лютого 2014 року залишити в силі.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К.

Іваненко Я.Л.

Мойсюк М.І.