Справа № 826/11119/16
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В., Глущенко Я.Б.

за участю секретаря судового засідання: Панчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний банк», ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року позивач, ОСОБА_2, звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Чорнєй В.В. за індексними номерами: № 7416533 від 30 жовтня 2013 року, № 7415621 від 30 жовтня 2013 року та записи про зміну умов обтяження об'єктів нерухомості, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, № 3 А.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2017 року позовні вимоги - задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, третьою особою - Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2017 року та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог - відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову постанову, якщо судом не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального чи процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 лютого 2007 року між ОСОБА_5 (як позичальником) та Публічним акціонерним товариством «Промінвестбанк» (банком) укладено кредитний договір № 396, за умовами якого банк надає позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 300 000 доларів США на строк до 26 лютого 2027 року включно зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 % річних. Кредит був наданий позичальнику для споживчих цілей.

Відповідно до пп. 5.3.4 п. 5.3 ст. 5 цього кредитного договору, банку надається право відступити право вимоги за цим договором з наступним повідомленням позичальника про особу нового кредитора протягом 5-ти днів з моменту укладення Банком з цього приводу договору, яка набула право стягнення на предмет застави.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_5 зобов'язань за вказаним кредитним договором, 26 лютого 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Промінвестбанк» (як іпотекодержателем) та ОСОБА_2 (як іпотекодавцем) був укладений договір іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 за № 366.

Згідно з п. 1.2 ст. 1 договору іпотеки на забезпечення виконання основного зобов'язання позивач передала в іпотеку ПАТ «Промінвестбанк» належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який складається з шести кімнат, загальною площею 457,20 кв.м., в тому числі житловою площею 165,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 три літера "А" (№ 3 "А"), (далі - житловий будинок), та земельну ділянку площею 0,10 га, в межах згідно з планом, яка розташована на території АДРЕСА_1, під номером третім літера "А" (" 3 "А"), цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер - НОМЕР_1 (далі - земельна ділянка).

26 лютого 2007 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 накладені заборони на відчуження вказаних об'єктів нерухомого майна, які належать ОСОБА_2, до припинення договору іпотеки.

17 грудня 2012 року між Публічним акціонерни товариством «Промінвестбанк» та Публічним акціонерни товариством «Альфа-Банк» укладено договір відступлення прав вимоги (проста письмова форма), відповідно до умов якого Публічне акціонерне товарисво «Промінвестбанк», як первісний кредитор, передав (відступив) права вимоги, що виникли на підставі кредитних договорів та договорів забезпечення, на користь нового кредитора - Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк». При цьому, в розумінні ст. 1 даного договору від 17 грудня 2012 року: «кредитні договори» - це договори кредиту (позики), укладені між первісним кредитором і позичальниками, права вимоги по яких належать первісному кредитору та передаються за цим договором новому кредитору та перелік яких визначено у Реєстрі позичальників; «договори забезпечення» - договори, укладені між первісним кредитром і позичальниками та/аюбо третіми особами, за якими такі позичальники та/або треті особи беруть на себе зобов'язання та обтяження (застава, іпотека, фінансова або майнова порука, гарантія, тощо) перед первісним кредитором з метою забезпечення виконання позичальниками умов відповідних кредитних договорів; "Реєстр позичальників" - перелік необхідних даних щодо позичальників та прав вимоги, що наведені в додатку № 1 до цього договору. Підписання сторонами Реєстру позичальників засвідчує передачу (відступлення) прав вимоги первісним кредитором новому кредитору.

12 грудня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Промінвестбанк» та Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» уклали договір про передачу прав за договорами забезпечення, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 Відповідно до ст. 3 даного договору предметом про передачу прав за договорами забезпечення від 17 грудня 2012 року визначено наступне: у зв'язку з передачею (відступленням) кредитного портфелю за договором відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року цедент (Публічне акціонерне товариство «Промінвестбанк»), у порядку та на умовах, визначених цим договором, передає цесіонарію (Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк») права, що передаються, та зобов'язується передати цесіонарію договори забезпечення, а цесіонарій приймає та набуває права, що передаються, та зобов'язується прийняти договори забезпечення. Цедент зобов'язується передати цесіонарію договори забезпечення у відповідності з договором відступлення.

07 лютого 2013 року ОСОБА_5 отримав письмове повідомлення Публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк» за № 000513 від 07 лютого 2013 року про те, що первісним кредитором (Публічне акціонерне товарисво «Промінвестбанк») право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки відступлено новому кредитору (Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»), починаючи з 17 грудня 2012 року.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 61653621, сформованої 16 червня 2016 року, позивачу стало відомо про внесення приватним нотаріусом Чорнєй В.В. записів від 30 грудня 2013 року за № 3155151 і № 3154582 про зміну умов обтяження об'єктів нерухомого майна (земельної ділянки і житлового будинку), що належать на праві приватної власності ОСОБА_2, шляхом заміни іпотекодержателя за договором іпотеки від 26 лютого 2007 року № 366 на Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк». Дані відомості були внесені до Реєстру на підставі прийнятих відповідачем рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 жовтня 2013 року № 7416533 і № 7416251.

Вважаючи, що її права, свободи та законні інтереси порушено, позивач звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Системний аналіз обставин справи дає підстави для висновку про те, що предметом оскарження у даній справі є дії нотаріуса, які полягали у внесенні записів про заміну іпотекодержателя за договором іпотеки щодо об'єкта нерухомості, тобто реєстрація переходу речового права на нерухоме майно.

Звертаючись з адміністративним позовом до суду першої інстанції позивач зазначила, що заміна іпотекодержателя у спірних правовідносинах може призвести до порушення її прав.

Натомість, позивачем не визначено, а судом першої інстанції не встановлено за захистом якого порушеного права позивач звернулась.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, відсутність у будь-кого, в тому числі і позивача, прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним наказами не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Звернення до адміністративного суду є способом захисту порушених прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних відносинах.

Підставами для визнання протиправним рішення або дій суб'єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу. При цьому, обов'язковою умовою визнання протиправним рішення або дій є наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі, оскільки відповідно до приписів ст.. 2 та ст.. 6 Кодексу адміністративного судочинства України особа звертається до суду саме за захистом своїх порушених прав а охоронюваних законом інтересів.

Відсутність порушеного права встановлюється при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого адміністративного суду України від 16 червня 2015 року (К/800/40671/14), від 15 жовтня 2015 року (К/800/63711/14), від 2 вересня 2015 року (№К/800/28722/14).

Крім того, предметом оскарження у даній справі є дії нотаріуса, які полягали у внесенні записів про заміну іпотекодержателя за договором іпотеки щодо об'єкта нерухомості, тобто реєстрація переходу речового права на нерухоме майно.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що з метою встановлення правомірності дій та рішення відповідача, необхідно досліджувати умови договору іпотеки та встановлювати правомірність відступлення права вимоги.

Системний аналіз фактичних обставин справи та позовних вимог, дає підстави для висновку про те, що метою позивача є оскарження переходу прав іпотекодержателя, що виходить за межі повноважень суду адміністративної юрисдикції.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем не доведено порушення її прав оскаржуваними рішеннями відповідача.

А тому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову постанову, якщо судом не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального чи процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Керуючись ст. 160, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2017 року - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2017 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний банк», ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена відповідно до вимог ст. 212 КАС України шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено 03.04.2017

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

Я.Б. Глущенко

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Глущенко Я.Б.

Безименна Н.В.