Справа № 296/6535/16-а
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шалота К.В.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"04" квітня 2017 р. Справа № 296/6535/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Жизневської А.В.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "20" жовтня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Житомирського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо визначення загального страхового (трудового) стажу роботи померлого годувальника ОСОБА_5, та скасувати рішення Комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення №31 від 08.07.2016 року, яким у призначенні пенсії по втраті годувальника їй відмовлено через відсутність у померлого годувальника необхідного страхового стажу роботи 3 роки.

Зобов'язати відповідача здійснити перерахунок загального страхового (трудового) стажу померлого годувальника ОСОБА_6

Зобов'язати відповідача зарахувати до загального страхового (трудового) стажу період служби в органах внутрішніх справ померлого годувальника ОСОБА_6

Зобов'язати відповідача нарахувати та виплачувати їй пенсію по втраті годувальника на її малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з моменту смерті її чоловіка.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 20 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Житомирського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_3 у призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника у зв'язку із відсутністю у померлого ОСОБА_6 страхового стажу роботи (3 роки).

Зобов'язано Житомирське об'єднання управління пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до загального страхового (трудового) стажу померлого годувальника ОСОБА_6 період служби в органах внутрішніх справ з 01.09.2004 року по 31.05.2014 року.

Зобов'язано Житомирське об'єднання управління пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 пенсію у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_6 відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на малолітню ОСОБА_4, починаючи з 5 квітня 2016 року.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Житомирського об'єднаного управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору в розмірі 275 (пятсот пятдесят одну) грн. 60 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 04 вересня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, за актовим записом за №12 (а.с.11).

04 грудня 2011 року у ОСОБА_3 та ОСОБА_6 народилась донька ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.3)

05 липня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до управління ПФУ в Житомирській області із заявою про призначення їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Листом №5890/03 від 11.07.2016 року Житомирським об'єднаним УПФУ в Житомирській області ОСОБА_3 було повідомлено про відмову у призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника, мотивована відсутністю у померлого годувальника необхідного страхового стажу роботи 3 роки (а.с.15).

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Як зазначено в п.1 ч.1ст.8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають право громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону та інші особи, передбачені цим законом.

Пунктом 3 ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Положеннями ч.1 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на момент звернення із заявою про призначення пенсії) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно ст. 32 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для призначення пенсії за годувальника, який помер у віці 28 років, його страховий стаж на день смерті повинен становити не менше 3-х років.

Таким чином, необхідною умовою для призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника є наявність страхового стажу.

Відповідно до ст.41 вищевказаного Закону України, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески.

Зі змісту ч.1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

З трудової книжки ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 вбачається, що в період з 01.09.2004 року по 31.05.2014 року ОСОБА_6 проходив службу в органах УМВС України в Житомирській області на різних посадах та був звільнений у запас у званні капітана міліції. Стаж в органах внутрішніх справ ОСОБА_6 складав 9 років 9 місяців та останній підлягав загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню.

За час проходження служби ОСОБА_6 був застрахованою особою, з його грошового забезпечення щомісячно, утримувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у встановленому законом розмірі та перераховувались до органів Пенсійного фонду, що стверджується довідками відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку УМВС України в Житомирській області від 17.06.2016 р. та 28.07.2016 р.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що страхувальником УМВС України в Житомирській області суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування сплачувалися не щодо кожного працівника, а загальним єдиним внеском по всіх працівниках, у зв'язку з чим відомості по відрахуванню страхових внесків по кожному працівнику у відділу персоніфікованого обліку відсутні.

Положеннями ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходження страхових внесків ведуть органи Пенсійного фонду.

Відповідно ст. 64 вказаного закону передбачено, що територіальні органи Пенсійного Фонду мають право отримувати від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб-підприємців відомості, пов'язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Отже, та обставина, що відділ персоніфікованого обліку Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області приймав подані звіти без індивідуальних відомостей про застраховану особу, тобто не вів персоніфікованого обліку надходження страхових внесків застрахованих осіб, які проходили службу в УМВС України в Житомирській області, не може позбавити малолітню дитину позивачки її конституційного права на соціальний захист, зокрема на отримання пенсії в зв'язку з втратою годувальника.

Доводи апеляційної скарни не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_6 період з 01.09.2004 року по 31.05.2014 року дійсно працював в органах внутрішніх справ та з заробітку ОСОБА_6 утримувались та перераховувались в органи Пенсійного фонду страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржену постанову винесено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли призвести до зміни чи скасування зазначеної постанови.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "20" жовтня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: А.В. Жизневська

К.С. Франовська

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Перемоги,55,м.Житомир,10003

4-представник позивача ОСОБА_7 АДРЕСА_2