Справа № 820/2606/16
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 р.Справа № 820/2606/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Котелевець Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2016р. по справі № 820/2606/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Лікеро-горілчаний завод " Прайм"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лікеро-горілчаний завод «Прайм» (далі за текстом ТОВ «ЛГЗ «Прайм», позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (далі за текстом СДПІ з ОВП у м. Харкові, відповідач), в якому просив суд скасувати податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 28.10.2016 року, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1356618,0 грн. (за основним платежем 904412,0 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 452206,0 грн.) та № НОМЕР_2 від 01.02.2016 року, яким зменшено розмір від'ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 5943623,0 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2016 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі. Скасовано податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 28.10.2016 року та № НОМЕР_2 від 01.02.2016 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

СДПІ з ОВП у м. Харкові зазначає, що ТОВ «ЛГЗ «Прайм» неправомірно сформовано податковий кредит з податку на додану вартість по господарським відносинам з ТОВ «ТехПром», у звязку з неможливістю реального здійснення господарських операцій з вказаним постачальником, оскільки позивачем не підтверджено відвантаження придбаного товару.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Лікеро-горілчаний завод «Прайм» () зареєстровано як юридична особа, перебуває на обліку в СДПІ з ОВП у м. Харкові, є платником податку на додану вартість.

ТОВ «ЛГЗ «Прайм» здійснює наступні види діяльності за КВЕД - 2010: дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв; виробництво виноградних вин; виробництво інших недистильованих напоїв із зароджуваних продуктів; оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; оптова торгівля напоями; неспеціалізована оптова торгівля; роздрібна торгівля напоями в спеціальних магазинах.

СДПІ з ОВП у м. Харкові була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ЛГЗ «Прайм» з питань законності декларування від'ємного значення з податку на додану вартість за жовтень - грудень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт № 74/28-09-42-10/33867056 від 21.09.2015 року, яким зафіксовано порушення вимог п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело: до завищення суми податкового кредит за жовтень 2014 року на суму 3398033 грн., що призвело до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ за жовтень 2015 року у розмірі 2493621,0 грн. та заниження ПДВ у сумі 904412,0 грн.; до завищення суми податкового кредиту за листопад 2014 року на суму 3450002,0 грн., що призвело до завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту за листопад 2014 року на 3450002,0 грн.

На підставі вказаних висновків акту перевірки СДПІ з ОВП у м. Харкові 28.10.2015 року були прийняті податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 28.10.2016 року, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1356618,0 грн. (за основним платежем 904412,0 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 452206,0 грн.) та № НОМЕР_3.

Зазначені податкові повідомлення були оскаржені в адміністративному порядку до Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників.

Рішенням Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників від 28.01.2016 року № 1892/10/28-10-10-04-33, податкове повідомлення-рішення від 28.10.2015 року № НОМЕР_1 залишено без змін, податкове повідомлення-рішення від 28.10.2015 року № НОМЕР_3 скасовано в частині 922474 грн., а скаргу задоволено частково.

На підставі рішення Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників від 28.01.2016 року № 1892/10/28-10-10-04-33, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.02.2016 року № НОМЕР_2, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 5943623,0 грн.

Рішенням ДФС України від 21.04.2016 року № 9023/6/99-99-10-01-04-25, залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 28.10.2015 року № НОМЕР_1 та від 01.02.2016 року № НОМЕР_2, а скаргу без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з безпідставності та необґрунтованості висновків контролюючого органу про неможливість реального здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «Техпром», з огляду на наявність всіх первинних документів, які свідчать про правомірність формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що доводи контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства полягають у відсутності факту реального вчинення господарських операцій позивача з ТОВ «Техпром», оскільки СДПІ з ОВП проаналізувавши матеріали відповідей на запити до деяких постачальників TOB «ТЕХ ПРОМ», виробників олії соняшникової, перевізників, зберігачів та протоколів допиту декількох співробітників деяких контрагентів TOB «ТЕХ ПРОМ», дійшли висновку про відсутність факту руху товарів (соняшникової олії) від TOB «ТЕХ ПРОМ» на TOB «ЛГЗ «ПРАЙМ» у кількості 366,01т. та 1 629,05т. у жовтні 2014р.

Вказані обставини, на думку податкового органу, призвели до неправомірного формування позивачем податкового кредиту на суму 654466 грн. та витрат на суму 752636 грн.

Між тим, колегія суддів вважає вказані висновки контролюючого органу безпідставними та непідтвердженими, з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що наслідки в податковому обліку платника податків створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, укладених платником податку договорів.

Таким чином, в даному випадку дослідженню підлягає реальність господарських операцій, що є визначальною для встановлення податкових зобов'язань та виникнення права на податковий кредит, добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ЛГЗ «Прайм» (покупець) та ТОВ «Техпром» (постачальник), укладено договір поставки від 23.06.2014 року № 23/06-14, за умовами якого постачальник зобовязується передати у власність покупцеві, а покупець прийняти та оплатити олію з насіння соняшника (сиру нерафіновану), урожаю 2013 року (надалі - «товар»).

Відповідно до умов поставки за вказаним договором поставка товару здійснюється на умовах визначених у Специфікаціях до даних договорів, а також тих особливостей, що випливають із умов договорів. Приймання товару за кількістю проводиться на підставі акту прийому-передачі, укладеного між постачальником та покупцем (по кількості, на підставі супровідних документів на товар; по якості, на підставі сертифікату якості). Датою поставки товару вважається дата передачі товару у пункті передачі уповноваженому представнику покупця, який зазначається у специфікації.

На підтвердження придбання товару за вказаним договором поставки, їх сплати, отримання позивач надав до матеріалів справи первинні документи, а саме: специфікації, видаткові накладні, акти приймання передачі товару, бухгалтерську довідку (т.1 а.с. 168-175), платіжні доручення, акти співставлень (т.2 а.с.83-91,92-93), податкові накладні та розрахунки коригувань до податкової накладної (т.2 а.с.4-10).

Місцем передачі олії соняшникової за видатковими накладними № ТП-0001354 від 01.10.2014р., № ТП-0001359 від 01.10.2014р. згідно п. 3 специфікації №10 від 01.10.2014р. та за видатковою накладною № ТП-0001391 від 31.10.2014р., згідно п. 3 специфікації №11 від 31.10.2014р. до договору поставки №23/06-14 від 23.06.2014р. від TOB «Тех Пром» на TOB «ЛГЗ «ПРАЙМ» є м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 63.

Колегією суддів встановлено, що саме за цією адресою TOB «НП «Термінал-Укрхарчозбутсировина», який згідно договору на транспортне експедирування та митно-брокерське обслуговування №01/07-1 від 01.07.2014р., здійснив послуги передбачені п.п. 1, 2 зазначеного договору, а саме - зберігання, дослідження транспортно-експедиторське обслуговування олії соняшникової (у т.ч. переміщення на комплекс наливні вантажів у Дніпро-Бугський морський порт (далі ДБМП), маневрові та навантажувальні робот оформлення ВМД. (т.2 а.с. 49-59)

Відповідно до умов договору №01/07-1 від 01.07.2014р. TOB «НП «Термінал- Укрхарчозбутсировина» оформлює сертифікати походження (п.2.5.4 договору) на підставі передбачених п.2.2.1 документів.

TOB «НП «Термінал-Укрхарчозбутсировина» зазначений у гр. 14 митних декларацій №504010000/2014/002566, 504010000/2014/002886 як декларант. Умови поставки на експорт FOB UA ДБМП.

Отже, переміщення придбаного товару, а саме, олії з насіння соняшника, здійснювалося з пункту передачі до митного оформлення для експортної торгівлі, про що позивачем укладено відповідні договори про транспортно-експедиторське обслуговування з ТОВ Миколаївським підприємством «Термінал».

На підтвердження виконання наданих послуг позивачем до матеріалів справи надано акти надання послуг (т.2 а.с.60-63).

Колегія суддів зазначає, що придбаний товар у ТОВ "ТЕХ ПРОМ" та придбані послуги транспортування вказаного товару були використані у власній господарській діяльності ТОВ "ЛГЗ "Прайм" для подальшої реалізації на експорт товару. На підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи позивачем надано відповідний контракт, специфікації, вантажно-митні декларації, акт приймання - передачі товару, інвойс, виписки банку по зарахуванню валютної виручки тощо (т.2 а.с. 23-48).

У відповідності з п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу;

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За змістом п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту є податкова накладна, яка видається платником податку, що здійснює операції з постачання товарів/послуг.

Таким чином, норми податкового законодавства повязують виникнення права платника податку на податковий кредит з наявністю податкової накладної. Однак, наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до законодавства необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих постачальниками податкових накладних, не є безумовною підставою для обрахування податкового кредиту по ПДВ, якщо податковий орган доведе, що відомості, які містяться в таких документах, не відповідають дійсності, як у випадку нездійснення самих операцій.

Згідно із ч. 2 ст. 3 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством та на даних якого ґрунтується, зокрема, податкова звітність.

Частиною 1 ст. 9 цього Закону встановлено підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Частиною 2 визначено перелік обов'язкових реквізитів первинних документів: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, формування податкового кредиту та витрат обумовлено придбанням товарів, робіт (послуг) з метою їх використання в межах господарської діяльності та реалізується за наявності в платника належно оформлених підтверджуючих проведення господарських операцій первинних документів.

Колегією суддів встановлено, що податкові накладні, виписані ТОВ «ТЕХ ПРОМ», відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

Позивач сплатив відповідні витрати, суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «ТЕХ ПРОМ» були включені до складу податкового кредиту та відображені в податкових деклараціях з ПДВ у перевіреному періоді, поданих до податкового органу.

В наданих позивачем до суду документах наявні необхідні реквізити, передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зі змісту договору поставки вбачається обумовленість сторін щодо предмету поставки, вартості, умови оплати та інші істотні умови договору, які свідчать про укладення договору з метою реального виконання на отримання прибутку.

Отже, з наданих позивачем первинних документів вбачається, що діяльність позивача відповідає умовам укладеного договору поставки та видам господарської діяльності (оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами), свідчить про наявність господарської мети при здійсненні господарських операцій та наміром отримання прибутку.

При цьому, акт перевірки не містить жодних зауважень щодо порушень порядку відображення продавцем товару своїх податкових зобовязань, не підтвердження сформованого позивачем податкового кредиту податковими накладними чи не відображення їх в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Контролюючим органом також не заперечується факт відображення доходу від продажу товарів на експорт в бухгалтерському обліку для цілей оподаткування, а тому висновки про неможливість реального здійснення господарських операцій необгрунтовані, а самі господарські операції позивача щодо придбання товарів та подальшої їх реалізації на експорт в повній мірі відповідають господарській діяльності і спрямовані на отримання прибутку.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності руху товару, які ґрунтуються на тому, що TOB «ТЕХ ПРОМ» не отримувало від своїх постачальників - TOB «Пологовський олійно-екстраційний завод», TOB «TOB «Агроальянс Груп» товари, а тому не могло їх поставити ТОВ «ЛГЗ «Прайм», оскільки така податкова інформація не є безумовною підставою для висновків про нездійснення господарських операцій безпосередньо позивача та TOB «ТЕХ ПРОМ» за умови наявності первинних документів, що підтверджують реальність постачання товарів. Також контролюючим органом не доведено зв'язку між встановленими обставинами щодо недоліків господарської діяльності контрагентів TOB «ТЕХ ПРОМ» з неможливістю виконання договірних зобов'язань перед позивачем його безепосереднім контрагентом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що порушення порядку здійснення господарської діяльності контрагентів позивача не впливає на результати діяльності позивача і не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності. При встановленні факту здійснення господарської операції повинні досліджуватись відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо підтвердження позивачем належними первинними документами факту реального придбання ТМЦ, які призначені для використання у господарській діяльності ТОВ "ЛГЗ "Прайм", та дотримання позивачем вимог Податкового кодексу України з реалізації права на податковий кредит та суми від'ємного значення з ПДВ по операціях з ТОВ «ТЕХ ПРОМ».

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, враховуючи приписи ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено обов'язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість прийнятих податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 від 28.10.2016 року та № НОМЕР_2 від 01.02.2016 року.

За викладених обставин, переглянувши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів підтверджує, що при її прийнятті суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2017 року апелянту було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду до моменту прийняття судового рішення.

Відповідно до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що судове рішення прийняте не на користь особи, що подала апеляційну скаргу суб'єкта владних повноважень, якому було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення за наслідками апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору в розмірі 120453 грн. 99 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2016р. по справі № 820/2606/16 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (61052, вул. Благовіщенська, 30, м. Харків, ) судовий збір у розмірі 120453 грн. 99 коп. (сто двадцять тисяч чотириста п'ятдесят три гривні 99 копійок) до спеціального фонду Державного бюджету України - отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106"..

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 03.04.2017 р.