Справа № 607/13872/16-а
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2017-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2017 Справа №607/13872/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, у якому просить визнати протиправними дії Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у перерахунку пенсії з розрахунку 80% від заробітної плати працюючого державного службовця та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії із 01.05.2016 року в розмірі 80% від заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу, встановленої із 01.05.2016 р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що з 04.04.2012 року вона отримує пенсію, в звязку із звільненням з посади начальника відділу перевірок, правової роботи, державної служби, контролю за документообігом, фінансування Тернопільського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку. Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» відбулося зростання з 01 травня 2016 року посадового окладу, надбавки за спеціальне звання та надбавки за вислугу років працюючим державним службовцям. Відповідно до схем посадових окладів затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 292 від 06.04.2016 р. «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», ст. 52 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-УІІІ та п.3 Наказу Міністерства праці та соціальної політики № 319/144 від 03.12.2003р. «Про затвердження Порядку видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсій державним службовцям у разі ліквідації органів, з яких особа вийшла на пенсію, а також перейменування (відсутності) посад» заробітна плата з 01.05.2016 р. для керівника відділу у складі самостійного управління міста обласного значення з врахуванням мого рангу та стажу державної служби складається з: посадового окладу 4308 грн. , надбавки за 8 ранг 300 грн., надбавки за вислугу років на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу (13 років х 3%= 39% посадового окладу) що складає 1 680 грн., та надбавки за високі досягнення праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 50% від посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та вислугу років, що складає 3 144 грн. Всього разом 9 432 грн. 14.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про перерахунок пенсії з підстав зростання з 01.05.2016 року заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям. Однак, листом відповідача № 562/М-11 від 24.11.2016 р., позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015 р., з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Із 01.05.2016 року набрав чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VIII, нормами якого не передбачено проведення перерахунків пенсій. Позивач вважає відмову відповідача протиправною, оскільки наведена законодавча норма стосується виключно призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій. Дане положення поширюється на тих осіб, яким пенсії призначається (в теперішньому часі) спеціальними законами, а не на тих, яким вони вже призначені (в минулому часі).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з мотивів викладених у позовній заяві та уточненням до неї, та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнав подав суду письмові заперечення, згідно яких вони просять відмовити в задоволення позову. В обґрунтування зазначають, що пенсія позивачу призначена на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, а її перерахунок позивач просить здійснити у 2016 році за ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ, яка до 01.01.2015 р. дійсно передбачала можливість перерахунку пенсії державного службовця в разі підвищення розміру заробітної плати особи, працюючої на аналогічній посаді, і пунктом 4 Постанови № 865 визначались умови такого перерахунку. Разом з тим, на момент збільшення розміру заробітної плати працюючого державного службовця за посадою, з якої позивач вийшла на пенсію, та на момент її звернення до відповідача із заявою щодо перерахунку її пенсії з цих підстав, законодавство змінилось, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ взагалі втратила чинність, а постанову КМ України № 865 було викладено в іншій редакції, яка не закріплює права особи на перерахунок пенсії з цих підстав, і жодним іншим нормативно-правовим актом також не визначено, ані таке право особи, ані порядку (механізму) перерахунку пенсії державного службовця у звязку зі зміною розміру заробітної плати та умов його здійснення. З огляду на це, у відповідача на момент звернення позивача із заявою про перерахунок її пенсії на підставі довідки про заробітну плату не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача. Крім того, форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, затверджену Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року №15-1, виключено на підставі постанови Пенсійного фонду України від 04.07.2016 року №15-2.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази суд встановив.

ОСОБА_1 із 04.04.2012 року отримує пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про державну службу», у розмірі 80 % від суми заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

14.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про перерахунок пенсії з підстав зростання з 01.05.2016 року заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям.

Як вбачається із листа Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 24.11.2016 року №562/М-11, ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015 р., з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Із 01.05.2016 року набрав чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VIII, нормами якого не передбачено проведення перерахунків пенсій. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889- VIII втратив чинність Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 VIII передбачено право державних службовців лише на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013, скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №3723-ХІІ. Таким чином, провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 можливості немає.

Законом України «Про державну службу» встановлюються чіткі критерії, за яких державний службовець має право на пенсійне забезпечення. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року (в редакції на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865,було передбачено, що перерахунок пенсії проводився виходячи із заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено пенсію.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013,підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям проведено з 01 грудня 2015 року. Пунктом 2 зазначеної постанови передбачено внести до постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 зміни, а саме: пункт 4 виключити; абзац перший пункту 5 викласти в такій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики». Вказані зміни застосовуються з 01 грудня 2015 року.

Таким чином, суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013 внесено зміни в постанову Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 і виключено пункт 4, яким було передбачено проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям у звязку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Згідно із статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII в редакції чинній із 01.01.2015 року до 01.05.2016 року, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Станом на листопад 2016 року, на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про перерахунок пенсії, вказана стаття Закону № 3723-ХІІ втратила чинність.

Статтею 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким у свою чергу, не передбачено право державних службовців на перерахунок пенсії у звязку зі збільшення грошового забезпечення працюючих осіб.

Таким чином, із системного аналізу викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним станом до 01.01.2015 р., а саме статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у відповідній редакції, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у звязку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в подальшому, законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось і станом на листопад 2016 року воно не регламентує права особи на перерахунок її пенсії у звязку зі зміною розміру заробітної плати працюючого державного службовця та порядку і умови здійснення такого перерахунку.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2016 року у справі № 484/1671/16-а.

Водночас, при розвязанні спірних правовідносин суд враховує й правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р., в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд наголосив на складній економічній ситуації в країні, зокрема в Україні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 р. у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд дійшов висновку, що пенсія позивачу призначена у 2012 році на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ,а її перерахунок позивач просить здійснити у листопаді 2016 року за ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ,яка до 01.01.2015 р. дійсно передбачала можливість перерахунку пенсії державного службовця в разі підвищення розміру заробітної плати особи, працюючої на аналогічній посаді, і пунктом 4 Постанови № 865 визначались умови такого перерахунку.

Разом з тим, на момент збільшення розміру заробітної плати працюючого державного службовця за посадою, з якої позивач вийшла на пенсію, та на момент її звернення до відповідача із заявою від 14.11.2016 р. щодо перерахунку її пенсії з цих підстав, законодавство змінилось, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ втратила чинність, а Постанову Кабінету Міністрів України № 865 було викладено в іншій редакції, яка не закріплює права особи на перерахунок пенсії з цих підстав, і жодним іншим нормативно-правовим актом також не визначено, ані таке право особи, ані порядку (механізму) перерахунку пенсії державного службовця у звязку зі зміною розміру заробітної плати та умов його здійснення.

З огляду на це, суд вважає, що у відповідача на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про перерахунок її пенсії з підстав зростання з 01.05.2016 року заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям., не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача, а у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2016 року у справі №484/1671/16-а.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Керуючись ч.2 ст.11, ст.ст. 17,50, 72, 86, 99, 100, 158, 160, 162, 163, 186, 244-2 ч.1 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 19 Конституції України, ч.1 ст.37, ст.37-1 Закону України «Про державну службу», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015 року, Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» №865 від 31.05.2000 року, Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяОСОБА_3