Справа № 332/330/17(2-а/332/20/17)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2017 року справа № 332/330/17 провадження №2-а/332/20/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя

на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2017 року по справі №332/330/17(провадження №2-а/332/20/17) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком у відповідності до ст.26, ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014,2015,2016рр.;

- зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя призначити позивачу пенсію за віком з 03 січня 2017 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 посилався на те, що починаючи з 12.10.1995 року йому призначено пенсію зі зниженням пенсійного віку, призначену на пільгових умовах по Списку №1 у відповідності до п. «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії позивач продовжував працювати. З 13.10.2005р. позивач набув право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з чим 03.01.2017р. звернувся до УПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах. Проте, відповідачем було відмовлено з тих підстав, що позивач вже отримує пенсію за віком, яку призначено на пільгових умовах по Списку №1 за нормами ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Таку відмову УПФУ позивач вважає протиправною та такою, що порушує гарантовані Конституцією та Законами України права, оскільки, за позицією позивача, пенсія за віком на пільгових умовах та пенсія за віком є два різних видів пенсійного забезпечення, у зв'язку з чим право вибору пенсії належить позивачу.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено, а саме:

визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком;

зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя призначити та здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із

застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, згідно поданої заяви від 03.01.2017 року, керуючись ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з постановою суду, управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 12 жовтня 1995 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі зниженням пенсійного віку.

03 січня 2017 року позивач, досягнувши пенсійного віку (12.10.2005р.), звернувся до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Після призначення пенсії за віком на пільгових умовах продовжував працювати.

Листом від 20.01.2017 року №1/х-8 управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя відмовило у призначенні пенсії за віком з подальшим перерахунком із застосуванням показника середньої заробітної плати, що передує року звернення згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач вже отримує пенсію за віком, призначену відповідно до п.«а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погодившись з такими діями управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком із здійсненням нового нарахування, оскільки позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується з наступних підстав.

Станом на час призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах пенсійне забезпечення громадян здійснювалось відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим законом призначаються наступні види державних пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

З 01.01.2004р. набрав чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно абзацу другого пункту 16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Отже, дія Закону України "Про пенсійне забезпечення" поширюється на визначення права особи на пенсію, тоді як умови виплати цієї пенсії регулюються нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено такі види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Тобто, і Законом України "Про пенсійне забезпечення", на підставі якого позивачу призначено пенсію, і Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено такий вид пенсійних виплат як пенсія за віком.

Положення ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на які посилається позивач, стосуються осіб, які вперше звернулися за призначенням пенсії.

Оскільки позивачу у 1995 році вже було призначено пенсію за віком (на пільгових умовах), то його повторна заява про призначення цього ж виду пенсії, хоч і на загальних підставах, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, є необґрунтованою.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст.202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя - задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2017 року по справі №332/330/17(провадження №2-а/332/20/17) - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк