Справа № 554/9677/16-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 р.Справа № 554/9677/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2 внутрішніх справ України на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 16.12.2016р. по справі № 554/9677/16-а

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 внутрішніх справ України , Управління ОСОБА_2 внутрішніх справ України в Полтавській області

про визнання протиправними і скасування рішень, викладених у листах та зобов'язання призначити і виплатити одноразову грошову допомогу, у зв'язку з встановленням 1 групи інвалідності,

ВСТАНОВИЛА:

23 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_2 внутрішніх справ України та УМВС України в Полтавській області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення МВС України, викладене у листі №15/2-784 від 11.03.2016 року щодо відмови йому в нарахуванні одноразової грошової допомоги;

- визнати протиправним та скасувати рішення УМВС України в Полтавській області, викладене у листі №45/54248 від 29.03.2016 року щодо відмови йому в нарахуванні одноразової грошової допомоги;

- зобов'язати МВС України призначити йому одноразову грошову допомогу у зв'язку з установленням інвалідності 1 групи;

- зобов'язати УМВС України в Полтавській області виплатити йому за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями УМВС України в Полтавській області різницю одноразової грошової допомоги в сумі 310866 грн. 40 коп. у зв'язку з установленням 1 групи інвалідності.

16 грудня 2016 року постановою Октябрського районного суду м. Полтава частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1.

Визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_2 внутрішніх справ України щодо неприйняття у встановлений законодавством строк рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1.

Зобов'язано ОСОБА_2 внутрішніх справ України прийняти рішення з питання виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Позивач, не погодившись із постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову в частині щодо відмови йому в адміністративному позові.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом взагалі не досліджено суть відмов відповідачів та передчасно визнано, що в діях відповідача відсутня бездіяльність та відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги.

Відповідач ОСОБА_2 внутрішніх справ України, не погодившись із постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на грубе порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неналежну оцінку доказів по справі, невірне встановлення фактичних обставин справи просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що позивачу правомірно було повернуто документи на виплату грошової допомоги, оскільки з дати первинного встановлення втрати працездатності та отримання позивачем одноразової грошової допомоги пройшло більше двох років, у зв'язку з чим позивач втратив право на нарахування та отримання такої допомоги на підставі п. 4 Порядку.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без участі позивача та його представника.

Від представника відповідача УМВС України в Полтавській області надійшла заява про розгяд справи без його участі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснювалось.

Відповідно до положень ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи проведено без участі сторін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та МВС України не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач ОСОБА_1 із 1980 року по 01.03.2000 рік проходив службу в органах внутрішніх справ України та був звільнений на підставі наказу № 18 о/с за вислугою років.

17.04.2014 року ОСОБА_1 була встановлена ІІ група інвалідності через захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.7) та 24.06.2014 року він отримав одноразову грошову допомогу в сумі 33633 грн. 60 коп.

24.01.2016 року ОСОБА_1 встановлена І група інвалідності безстроково із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС із 100% втратою професійної працездатності (а.с. 5-6).

11 лютого 2016 року ОСОБА_1 подав до УМВС України в Полтавській області заяву (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги із повним пакетом документів, передбачених пунктом 7 Порядку, у зв'язку з повторним оглядом та отриманням І групи інвалідності, у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з виконанням службових обов'язків (а.с. 8 зворот).

29.03.2016р. листом-відповіддю Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку УМВС України в Поставській області за № 4/54248 ОСОБА_1 повідомлено, що його матеріали щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги повернуті ДФОП МВС України без затвердження через невідповідність п. 4 постанови КМУ № 850 від 21.10.2015 року (а.с. 8).

Не погодившись з відмовою відповідача у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку зі встановленням інвалідності, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.п. 8, 9 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги. МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Натомість жодного рішення щодо відмови у проведенні виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ні МВС України ні УМВС України у Полтавській області не приймалось.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно положень статті 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи.

Таким чином позивач відноситься до категорії осіб яким передбачена виплата одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію».

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначені Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 (далі Порядок № 850).

Так, пунктом 2 Порядку № 850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми (пункт 4 Порядку № 850).

Відповідно до пункту 3.12 Інструкції про встановлення інвалідності, яка затверджена наказом ОСОБА_2 охорони здоров'я України № 561 від 05.09.2011 датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (у відсотках) вважається день надходження до комісії документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Пунктом 8, 9 Порядку № 850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, ОСОБА_2 внутрішніх справ України є розпорядником коштів, який на підставі висновку та доданих документів приймає рішення при призначення грошової допомоги.

Натомість компетенція УМВС України у Полтавській області в питанні призначення одноразової грошової допомоги згідно діючого законодавства обмежується складенням висновку та спрямуванням поданого заявником пакету документів до ОСОБА_2 внутрішніх справ України для прийняття рішення.

В ході розгляду справи судом І інстанції встановлено, що пакет документів, поданий позивачем до УМВС України у Полтавській області останнім до ОСОБА_2 внутрішніх справ України, разом з висновком про можливість або не можливість здійснення виплати позивачу одноразової грошової допомоги направлявся, що сторонами не заперечується.

УМВС України у Полтавській області отримало лист Департаменту фінансово-облікової політики ОСОБА_2 внутрішніх справ України від 11.03.2016 року № 15/2-784, в якому вказано, що матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 повертаються без затвердження у зв'язку з невідповідністю вимогам пункту 4 постанови № 850 від 21.10.2015 року.

На підставі вказаного листа від 11.03.2016 року № 15/2-784 29.03.2016 року позивач отримав лист УМВС України у Полтавській області № 4/54248 від 29.03.2016 року, яким ОСОБА_1 повідомлений про те, що його матеріали на виплату одноразової грошової допомоги повернуті ДФОП МВС України без затвердження через невідповідність вимогам пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року, оскільки вперше ОСОБА_1 було призначено відсоток непрацездатності 13.03.2000 року, а 1 групу інвалідності встановлено 24.01.2016 року.

Таким чином, жодного рішення щодо відмови у проведенні виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ні МВС України ні УМВС України у Полтавській області не приймалось.

З аналізу вищезазначених правових норм, убачається, що рішення про призначення грошової допомоги приймає ОСОБА_2 внутрішніх справ України. УМВС України в Полтавській області в даному випадку здійснює виплати одноразової грошової допомоги лише після отримання прийнятого МВС рішення про її призначення.

За таких обставин, УМВС України у Полтавській області при розгляді заяви про призначення одноразової грошової допомоги та направленні пакету документів до МВС України діяло виключно в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Пунктом 9 Порядку № 850 встановлено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до пункту 10, 11 Порядку № 850 грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що УМВС України в Полтавській області в даному випадку здійснює виплати одноразової грошової допомоги лише після отримання прийнятого МВС України рішення про її призначення.

Верховний Суд України в постановах від 18 березня 2014 року (справа № 21-11а14) та від 22 квітня 2014 року (справа № 21-484а13) сформулював правову позицію у подібних правовідносинах, згідно з якою підставою для повідомлення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є рішення суб'єкта владних повноважень, прийняте з цього питання.

Оскільки звернення про виплату одноразової грошової допомоги МВС України не розглянув та відповідного рішення не прийняв, то суд першої інстанції правомірно зобов'язав останнього розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України.

Доводи ОСОБА_3 відносно того, що судом не досліджено суть відмови відповідача УМВС України в Полтавській області, викладене у листі №45/54248 від 29.03.2016 року колегія суддів вважає безпідставними зважаючи на те, що компетенція УМВС України в Полтавській області в питанні призначення одноразової грошової допомоги згідно діючого законодавтства обмежується складенням висновку та спрямуванням поданого заявником пакету документів до ОСОБА_2 внутрішніх справ України для прийняття рішення, що й було зроблено УМВС України в Полтавській області.

Отже, УМВС України в Полтавській області у своєму листі №45/54248 від 29.03.2016 року лише виклало зміст листа Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 11.03.2016 р. за № 15/2-784 та повідомило позивача, що його матеріали щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги повернуті ДФОП МВС України без затвердження, а не відмовило ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, як вважає позивач.

Доводи МВС України про те, що позивачу правомірно було повернуто документи на виплату грошової допомоги, оскільки з дати первинного встановлення втрати працездатності та отримання позивачем одноразової грошової допомоги пройшло більше двох років, тому позивач втратив право на нарахування та отримання такої допомоги на підставі п. 4 Порядку, колегія суддів вважає безпідставними.

Якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми (пункт 4 Порядку № 850).

Відповідно до пункту 3.12 Інструкції про встановлення інвалідності, яка затверджена наказом ОСОБА_2 охорони здоров'я України № 561 від 05.09.2011 датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (у відсотках) вважається день надходження до комісії документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Як вбачається з матеріалів справи з 17.04.2014 року ОСОБА_1 була встановлена ІІ група інвалідності через захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.7).

З 24.01.2016 року ОСОБА_1 встановлена І група інвалідності безстроково із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС із 100% втратою професійної працездатності (а.с. 5-6).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що протягом двох років (приблизно 1 рік 9 місяців) працівникові міліції ОСОБА_1 після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності було встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу інвалідності, а отже ОСОБА_1 має право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми (пункт 4 Порядку № 850).

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обгрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 16.12.2016р. по справі № 554/9677/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 03.04.2017 р.