Справа № 544/1307/16-а
Суддя: Нагорна Н. В.
Дата ухвалення: 2017-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 544/1307/16-а
Номер рядка звіту 87
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2017 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Ралець О.С.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пирятин адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області про визнання дій Управління пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з 10.08.1980 по 06.12.1989 працювала дояркою у колгоспі «Правда» Кантемирівського району Республіки Молдова, а з 08.12.1989 - у колгоспі «Промінь Ілліча», який спочатку був реорганізований у Колективне сільськогосподарське підприємство «Промінь Ілліча» на підставі Розпорядження представника Президента України від 11.11.1993, потім, відповідно до розпорядження голови державної адміністрації від 01.02.2000, у Сільськогосподарський кооператив «Промінь», а з 2001 року - у Приватне сільськогосподарське підприємство «Промінь» відповідно до розпорядження голови державної адміністрації від 12.01.2011. У період часу з 08.12.1989 по 10.10.1995 працювала дояркою у КСП «Промінь Ілліча», а з 10.10.1995 була переведена різноробочою та працювала нею до часу звільнення 01.12.2002. 29.04.2015 вона звернулася із заявою до Головного управління ПФУ у Полтавській області про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Рішенням комісії при Головному управлінні ПФУ від 03.06.2015 їй було відмовлено у підтвердженні періодів роботи, передбачених п. "д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення": з 10.08.1980 по 06.12.1989; з 08.12.1989 по 31.01.1990; з 01.08.1990 по 31.08.1990; з 01.08.1992 по 30.11.1992; з 01.01.1993 по 28.02.1993; з 01.01.1994 по 31.01.1994; з 01.04.1994по 30.04.1994; з 10.10.1995 по 01.12.2002. Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 08.12.2015 рішення Головного управління ПФУ було частково скасовано. Проте при зверненні до відповідача рішенням колегіального органу УПФУ у Пирятинському районі №17 від 18.10.2016 їй відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 20 років, підтвердженого в установленому законом порядку. Вважає, що має достатньо стажу роботи, що дає їй право на пенсію відповідно до п. "д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тому просить суд визнати дії відповідача про відмову в призначенні їй пенсії на пільгових умовах протиправними та призначити їй згідно п. "д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсію на пільгових умовах, як такій, що працювала дояркою (оператором машинного доїння), в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування, починаючи з 03 жовтня 2016 року.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що з 1995 року по 2002 рік вона постійно виконувала роботу доярки, а саме підміняла доярок, які з різних причин не могли вийти на роботу. Після звільнення з колгоспу вона трудову книжку не забрала відразу, а згодом це зробила її сестра. ОСОБА_5 не дивилася, що саме було записано в трудовій книжці. Два роки тому почала збирати документи для оформлення пенсії. В УПФУ їй сказали, що пільгового стажу не вистачає, і відправили документи в Полтаву. Потім в пенсійному фонді сказали, що потрібно звертатися до суду, що вона і зробила.

Представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. По суті справи пояснив, що спочатку позивач звернулася до суду з позовом для підтвердження пільгового стажу роботи. За результатами розгляду цієї справи було частково скасовано рішення колегіального органу ПФУ від 03.06.2015 та підтверджено пільговий стаж тривалістю 15 років і 5 днів. Потім відбулося повторне звернення до управління ПФ з вимогою повторного розгляду цього питання. Рішенням управління ПФУ в Пирятинському районі було відмовлено у призначенні пенсії та в супереч ухваленого рішення суду загальний пільговий стаж зазначений тривалістю 4 роки 11 місяців 9 днів. Окрім цього, рішення про відмову було ухвалене управлінням ПФУ в Пирятинському районі, хоча повинне було ухвалюватися головним управлінням ПФУ в Полтавській області, що є порушенням самої процедури призначення пільгової пенсії. Згодом позивачу стало відомо, що документи таки були передані до головного управління ПФУ в Полтавській області. Представник позивача вважає, що відповідачем не було належним чином досліджено документи щодо наявності пільгового стажу, не було викликано позивача для дачі особистих пояснень чи клопотань, що потягло за собою прийняття невірного рішення. Представник позивача вважає, що такі дії відповідача являються протиправними, а тому просить задовольнити заявлені вимоги.

Представник відповідача - Управління Пенсійного Фонду України у Пирятинському районі у судовому засіданні з позовом не погодився, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях. Додатково представник відповідача пояснив, що 03.10.2016 позивач повторно звернулась до відповідача з заявою призначити їй пенсію на пільгових умовах, хоча постановою Пирятинського районного суду від 08.12.2015 їй було відмовлено в зобовязанні управління ПФУ в Пирятинському районі призначити пенсію на пільгових умовах у звязку з недостатністю пільгового стажу. Показами свідків може підтверджуватися пільговий стаж лише у випадках відсутності письмових доказів наявності такого стажу. В даному випадку позивач має трудову книжку, в якій містяться всі відповідні записи, що підтверджують роботи, які виконувала позивач, тому законних підстав для допиту свідків немає. Представник відповідача не вбачає в діях управління ПФУ В Пирятинському районі ознак протиправності, оскільки у позивача, згідно записів у трудовій книжці, не вистачає пільгового стажу для призначення їй пільгової пенсії.

Судом у порядку ст.141 КАС України були допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_4, яка була членом колегіального органу управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі, що прийняв рішення №17 від 18 жовтня 2016 року, пояснила, що при прийнятті рішення від 18.10.2016 комісія керувалася резолютивною частиною постанови суду від 08.12.2015, в якій зазначено лише про скасування рішення комісії від 03.06.2015, але не було підтверджено стажу роботи та не було зобовязано управління ПФУ призначити пенсію. Пільгового стажу роботи в 15 років недостатньо для призначення пільгової пенсії, оскільки необхідно не менше 20 років. Основним документом на підтвердження стажу робити є трудова книжка. В трудовій книжці ОСОБА_1 чітко написано, на яких посадах вона працювала і стаж різноробочої в пільговий стаж не враховується. Підстав для призначення пільгової пенсії ОСОБА_1 на даний час немає. Можливо, посада різноробочої і передбачала тимчасову підміну основного працівника в колгоспі, в тому числі і доярки, але для зарахування до пільгового стажу необхідно, щоб людина виконувала норму, тобто повний робочий день працювала на протязі 20 років. Постанову суду від 08.12.2015 позивач не оскаржувала. Повторно ОСОБА_1 до комісії при управлінні ПФУ в Пирятинському районі не зверталася, вона подавала документи до головного управління ПФУ в Полтавській області. У випадках, коли підприємство ліквідовано, то пільговий стаж підтверджує тільки комісія головного управління ПФУ. 03 жовтня 2016 року позивач звернулася до управління ПФУ із заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах, яка відповідачем була розглянута. Період перебування у відпустках по догляду за дітьми вже врахований у пільговий стаж позивачки. В матеріалах пенсійної справи мається трудова книжка позивача, де зроблені всі відповідні записи, а саме, в який період та на якій посаді вона працювала. Виправляти записи в трудовій книжці на підставі показів свідків управління не має права. ОСОБА_1 неодноразово приходила до управління і їй неодноразово розяснювався порядок призначення пенсії і зарахування пільгового стажу. Пенсійний фонд не може підтвердити стаж показами свідків. Свідками можна підтвердити стаж роботи через суд і лише у випадках відсутності трудової книжки чи певних записів у ній. На даний час пенсійна справа вже сформована, але на момент звернення позивача із заявою 03.10.2016 пенсійної справи ще не було.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона працювала в магазині в с. Олександрівка та бачила, як ОСОБА_1 ходила щодня на роботу. У 1993 році вона перейшла працювати на ферму дояркою, ОСОБА_1 в той час постійно підміняла доярок на фермі. Щодня ОСОБА_1 була на роботі. ОСОБА_5 - свідок працювала до 1994 року, потім пішла на пенсію. Для доярок було встановлено 220 вихододнів. Чи виконувала цю норму ОСОБА_1 і яку вона отримувала заробітну плату, їй невідомо. За кожною дояркою на фермі була закріплена група дійних корів. У ОСОБА_1 такої групи не було, але вона підміняла інших доярок по мірі необхідності і виконувала їх роботу. У дні, коли не потрібно було підміняти доярок, ОСОБА_1 виконувала іншу роботу: підміняла телятниць, фуражирів.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона працювала з 1996 року по 2006 рік в с. Олександрівка на фермі дояркою. Коли вона прийшла працювати на ферму, то ОСОБА_1 вже там працювала. За нею (свідком) була закріплена група дійних корів, а позивач підміняла її при необхідності. ОСОБА_1 працювала на фермі біля корів. На той час була норма 220 вихододнів. Яка в ОСОБА_1 була заробітна плата, чи підміняла вона доярок, чи була в неї своя група корів і чи виконувала вона іншу роботу на фермі, їй невідомо.

Суд, заслухавши сторони та їх представників, допитавши свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 08.12.2015, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016, позов ОСОБА_1 задоволений частково. Визнано незаконним та скасовано рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області від 03.05.2015 №130 у частині відмови у підтвердженні ОСОБА_1 періоду роботи на посадах, передбачених п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 10.08.1980 по 06.12.1989, з 01.08.1990 по 31.08.1990, з 01.08.1992 по 30.11.1992, з 01.01.1993 по 28.02.1993, з 01.01.1994 по 31.01.1994, з 01.04.1994 по 30.04.1994. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.60-67).

05 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в Пирятинському районі з заявою, в якій просила розглянути питання відносно призначення їй пільгової пенсії; врахувати в загальний стаж для призначення пенсії період перебування у відпустках по догляду за дітьми; допитати свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, які здійснювали свою трудову діяльність у ПСП «Промінь Ілліча» на посаді доярок у період часу з 10.10.1995 по 01.12.2002 (а.с.44-46, 115-117). При зверненні до відповідача з вказаною заявою позивачкою були подані документи, в тому числі, постанова Пирятинського районного суду від 08.12.2015.

Рішенням колегіального органу з призначення пенсії УПФУ в Пирятинському районі від 18.10.2016 №17 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 20 років, підтвердженого в установленому законодавством порядку. При цьому в даному рішенні зазначено, що аналіз наданих документів ОСОБА_1 свідчить про недостатність пільгового стажу доярки для призначення пенсії. Крім того зазначено, що згідно рішення комісії від 03.06.2015 №130 з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні ПФУ підтверджено періоди роботи, передбачені п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», 4 роки 11 місяців 9 днів. Постановою Пирятинського районного суду від 08.12.2015 не встановлено право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не підтверджено періоди роботи дояркою (а.с.6).

При дослідженні судом оригіналу пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с.85-118) установлено, що відповідачем на підставі поданих ОСОБА_1 документів був здійснений розрахунок стажу її роботи, за результатами чого складений протокол 709 від 18.10.2016 (а.с.112), в якому зараховано пільговий стаж жінки доярки 4 роки 11 місяців 9 днів, загальний стаж 16 років 7 місяців 24 дні та прийнято вищевказане рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після цього пенсійна справа ОСОБА_1 була направлена до Головного управління ПФУ в Полтавській області для перевірки, за результатами якої справу ОСОБА_1 повернуто для доопрацювання та зазначено, що в рішенні про відмову в призначенні дострокової пенсії ОСОБА_1 невірно зазначено умови призначення дострокової пенсії за віком жінкам, які працюють доярками. Рекомендовано постанову Пирятинського суду від 08.12.2015 викласти, не змінюючи при цьому змісту. Пенсійну справу ОСОБА_1 після доопрацювання надіслати до Головного управління ПФУ в термін до 08.12.2016 (а.с.113, 114).

На виконання вказівок Головного управління ПФУ відповідачем знову був здійснений розрахунок стажу ОСОБА_1, за результатами чого складений протокол 709 від 20.12.2016 (а.с.110), в якому зараховано пільговий стаж жінки доярки 15 років 6 днів, загальний стаж 26 років 2 місяці 21 день. Після цього пенсійна справа ОСОБА_1 знову була направлена до Головного управління ПФУ в Полтавській області для перевірки, за результатами якої справу ОСОБА_1 повернуто для доопрацювання та зазначено, що постановою Пирятинського районного суду від 08.12.2015 не покладено зобовязань на управління ПФУ в Пирятинському районі щодо зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи, які не були підтверджені рішенням комісії при Головному управлінні ПФУ в Полтавській області. Рекомендовано повернутися до питання правильності обчислення пільгового стажу роботи заявниці. Пенсійну справу ОСОБА_1 після доопрацювання надіслати до Головного управління ПФУ в термін до 17.01.2017 (а.с.108, 109).

На виконання вказівок Головного управління ПФУ відповідачем знову був здійснений розрахунок стажу ОСОБА_1, за результатами чого складений протокол 709 від 17.01.2017 (а.с.87), в якому зараховано пільговий стаж жінки доярки 4 роки 11 місяців 9 днів, загальний стаж 16 років 7 місяців 23 дні. Після цього пенсійна справа ОСОБА_1 знову була направлена до Головного управління ПФУ в Полтавській області для перевірки, за результатами якої пенсійну справу ОСОБА_1 після перевірки рішення від 18.10.2016 №17 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» повернуто до УПФУ в Пирятинському районі без будь-яких вказівок (а.с.85, 86).

Не погодившись з рішенням колегіального органу з призначення пенсії УПФУ в Пирятинському районі від 18.10.2016 №17 позивачка звернулась із зазначеним позовом до суду 10 листопада 2016 року.

Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного.

У статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп.7 п.4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого Постановою правління ПФУ 22.12.2014 №28-2 та зареєстрованого в Мінюсті 15.01.2015 №41/26486, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

У статті 129-1 Конституції України закріплено, що судове рішення є обовязковим до виконання.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно з положеннями ч.1 ст.72 КАС України судове рішення в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, є обов'язковим для адміністративного суду при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено обставини.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З наявних в матеріалах справи доказів убачається, що постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 08.12.2015, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016, та яка набрала законної сили 26.01.2016, позов ОСОБА_1 задоволений частково. Визнано незаконним та скасовано рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області від 03.05.2015 №130 у частині відмови у підтвердженні ОСОБА_1 періоду роботи на посадах, передбачених п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 10.08.1980 по 06.12.1989, з 01.08.1990 по 31.08.1990, з 01.08.1992 по 30.11.1992, з 01.01.1993 по 28.02.1993, з 01.01.1994 по 31.01.1994, з 01.04.1994 по 30.04.1994. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Установлено, що при прийнятті рішення №17 від 18.10.2016 відповідачем не були враховані вказані висновки суду, викладені у постанові суду від 08.12.2015. Крім того відповідачем не була врахована встановлена постановою суду обставина, що пільговий стаж доярки ОСОБА_1 у відповідності з вимогами чинного законодавства складає 15 років 5 днів, про що зазначено у мотивувальній частині вказаного судового рішення.

При цьому не заслуговують на увагу доводи представника відповідача про те, що вказані висновку суду не були враховані, оскільки в резолютивній частині рішення УПФУ в Пирятинському районі не зобовязано при обчисленні стажу ОСОБА_1 враховувати вказані в постанові періоди роботи та пільговий стаж 15 років 5 днів, з огляду на те, що державою гарантується обовязковість судового рішення до виконання. Вказана гарантія полягає в тому, що судове рішення, що набрало законної сили, повинно виконуватись усіма суб'єктами, прав яких воно стосується; судове рішення, що набрало законної сили, є обов'язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

При обчисленні пільгового стажу ОСОБА_1 відповідачем було взято до уваги лише рішення комісії від 03.06.2015 №130, яким підтверджено пільговий стаж позивачки 4 роки 11 місяців 9 днів. Однак при цьому відповідачем не враховано, що вказане рішення комісії постановою суду від 08.12.2015 визнано незаконним та скасовано в частині відмови у підтвердженні ОСОБА_1 періоду роботи на посадах, передбачених п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 10.08.1980 по 06.12.1989, з 01.08.1990 по 31.08.1990, з 01.08.1992 по 30.11.1992, з 01.01.1993 по 28.02.1993, з 01.01.1994 по 31.01.1994, з 01.04.1994 по 30.04.1994.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; у урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Системний аналіз даної норми свідчить про те, що усі рішення суб'єкта владних повноважень повинні бути прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень може бути підставою для задоволення адміністративного позову, однак лише за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Даючи правову оцінку правовому акту індивідуальної дії у формі рішення колегіального органу з питань призначення пенсії управління ПФУ в Пирятинському районі від 18.10.2016 №17 в контексті ч.3 ст.2 КАС України суд зазначає, що прийнято воно необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, оскільки при його прийнятті не була врахована встановлена постановою суду обставина, що пільговий стаж доярки ОСОБА_1 у відповідності з вимогами чинного законодавства складає 15 років 5 днів.

Крім того виходячи з положень ч.2 ст.71 КАС України саме на відповідача покладений обовязок доказати правомірність свого рішення від 18.10.2016 №17. Однак відповідачем не доведено законність та обґрунтованість прийнятого 18.10.2016 рішення №17.

З огляду на це суд вважає доведеним, що право позивачки на підтвердження її пільгового стажу 15 років 5 днів було порушено, і порушено саме відповідачем шляхом прийняття з порушенням закону правового акту індивідуальної дії у формі рішення колегіального органу з призначення пенсії управління ПФУ в Пирятинському районі від 18.10.2016 №17.

За таких обставин вказане рішення від 18.10.2016 №17 є протиправним, тому підлягає скасуванню.

Однак враховуючи, що позивач у своїх позовних вимогах не просить визнати протиправним та скасувати рішення №17 від 18.10.2016, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог згідно ч.2 ст.11 КАС України з огляду на наступне.

У п.29 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Гарнага проти України» зазначено, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (рішення від 06.09.2005 у справі «Гурепка проти України» п.59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (рішення у справі «Кудла проти Польщі» п.158).

Таким чином, суд, приймаючи постанову про задоволення позовних вимог, вирішує вимоги не лише у відповідності до принципів верховенства права та законності, а й обирає найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права.

Отже з огляду на викладене суд вважає за необхідне з метою захисту порушеного права позивачки визнати протиправним та скасувати рішення колегіального органу з призначення пенсії управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі від 18.10.2016 №17, таким чином поновивши порушене право позивача на визначення пільгового стажу.

Розглянувши позовні вимоги щодо призначення позивачці згідно п. "д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії на пільгових умовах, як такій, що працювала дояркою (оператором машинного доїння), в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування, починаючи з 03 жовтня 2016 року, суд знаходить вказані вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

За своєю правовою природою, відповідно до пенсійного законодавства, прийняття рішення про призначення пенсії є виключною компетенцією відповідача.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету ОСОБА_8 ропи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_8 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Виходячи з принципів законності, поділу влади, а також компетенції, визначеної Конституцією та законами України, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, вищевказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

При цьому враховуючи, що питання призначення пенсії віднесено до компетенції відповідача, суд вважає за необхідне також вийти за межі позовних вимог згідно ч.2 ст.11 КАС України, та обрати належний спосіб захисту порушеного права позивачки, зобовязавши відповідача повторно розглянути питання призначення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підтвердженого постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2015 року періоду роботи ОСОБА_1 на посадах, передбачених п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 10.08.1980 по 06.12.1989, з 01.08.1990 по 31.08.1990, з 01.08.1992 по 30.11.1992, з 01.01.1993 по 28.02.1993, з 01.01.1994 по 31.01.1994, з 01.04.1994 по 30.04.1994.

Одночасно суд зазначає, що є безпідставними доводи позивача та її представника в тій частині, що до стажу роботи позивачки не було зараховано періоду її перебування у відпустках по догляду за дітьми, з тих підстав, що згідно постанови суду від 08.12.2015 до стажу роботи ОСОБА_1 зараховано період її перебування у відпустках по догляду за дітьми.

Також в силу ч.4 ст.70 КАС України суд не бере до уваги покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, оскільки встановлення показами свідків спеціального трудового стажу при наявності трудової книжки Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою КМУ від 12.08.1993 №637, не передбачено.

Підсумовуючи вище викладене суд зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з указаних вище підстав.

Керуючись ст.ст. 2, 5-14, 70-72, 159-163, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області про визнання дій Управління пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення колегіального органу з призначення пенсії управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі від 18.10.2016 №17.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області повторно розглянути питання призначення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підтвердженого постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2015 року періоду роботи ОСОБА_1 на посадах, передбачених п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 10.08.1980 по 06.12.1989, з 01.08.1990 по 31.08.1990, з 01.08.1992 по 30.11.1992, з 01.01.1993 по 28.02.1993, з 01.01.1994 по 31.01.1994, з 01.04.1994 по 30.04.1994.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н.В.Нагорна