Справа № 308/12260/16-а
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року Справа № 876/1197/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.12.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24.11.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області в якому просить визнати протиправними дії та скасувати протокольне рішення №48 від 22 листопада 2016 року Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», зобов'язати відповідача зарахувати до стажу роботи строк його навчання у вищому навчальному закладі з 27.07.1994 року по 15.10.1998 рік, що становить 2 роки 1 місяць 9 днів, зобов'язати відповідача здійснити, починаючи з 22 листопада 2016 року призначення позивачу пенсії згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи, зобов'язати Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області після призначення пенсії невідкладно видати йому пенсійне посвідчення.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.12.2016 року позов задоволено частково.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржувана постанова судом першої інстанції прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, та з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить її скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно із частиною 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає частково задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді прокурора відділу організації представництва в суді та при виконанні судових рішень прокуратури Закарпатської області 18 листопада 2016 року звернувся до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

22 листопада 2016 року відповідно до протоколу № 48 від 22 листопада 2016 року йому було відмовлено у призначенні пенсії, через відсутність необхідного стажу роботи за вислугу років, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а також відсутність норм щодо права про призначення спеціальних пенсій з 01.06.2015 року.

Відповідно до частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року (в редакції, що діяла до 15.07.2015 року) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до частини 18 статті 50-1 вказаного закону, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

15.07.2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року.

Відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу першого частини 2 статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини 5 статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Відповідно до статті 86 зазначеного Закону встановлено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Відповідно частини 6 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Станом на день подання документів до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області стаж роботи позивача на прокурорських посадах в органах прокуратури складав 18 років 1 місяць 1 день, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_2.

Також до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугою років слід зараховувати період половини строку навчання у вищому навчальному закладі - Ужгородському державному університеті на денній формі навчання юридичного факультету за спеціальністю «Правознавство» з 27.07.1994 року по 15.10.1998 рік, що становить 2 роки 1 місяць 9 днів.

Відмовляючи у задоволенні заяви про призначення пенсії, відповідачем зазначено, що за поданими позивачем документами його стаж роботи за вислугу років становить лише 18 років 0 місяців і 16 днів. При цьому, Ужгородським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області не враховано до стажу роботи половина строку його навчання у вищому навчальному закладі. Ужгородський державний університет, є вищим навчальним закладом у розумінні статті 28 Закону України «Про вищу освіту».

У 1994 році позивач вступив до вказаного вищого навчального закладу і у 1999 році закінчив повний курс цього учбового закладу за спеціальністю «Правознавство», а рішенням Державної екзаменаційної комісії від 25.06.1999 року позивачеві присвоєно кваліфікацію «Юрист», що підтверджується дипломом серії НОМЕР_1, який виданий 25.06.1999 року.

Колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 18.11.2016 року звернувся до відповідача коли діє нова норма Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, в якому визначено що прокурор на підставі статті 86 має право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково та визнати протиправними дії Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо зарахування до стажу роботи строк навчання ОСОБА_1 у вищому навчальному закладі з 27.07.1994 року по 15.10.1998 року, що становить 2 роки 1 місяць 9 днів та зобов'язання зарахувати такий стаж, що відповідає чинному законодавству, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Частиною 1 статті 98 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Таким чином, розподіл судових витрат здійснюється судом під час ухвалення відповідного судового рішення, шляхом відображення його у резолютивній частині такого рішення.

Виходячи із вимог статті 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статей 198, 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області - задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.12.2016 року у справі №308/12260/16-а - скасувати та прийняти нову, якою позов ОСОБА_1 до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до стажу роботи строк навчання ОСОБА_1 у вищому навчальному закладі з 27.07.1994 року по 15.10.1998 року, що становить 2 роки 1 місяць 9 днів.

Зобов'язати Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області зарахувати до стажу роботи строк навчання ОСОБА_1 у вищому навчальному закладі з 27.07.1994 року по 15.10.1998 року, що становить 2 роки 1 місяць 9 днів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 частину витрат по сплаті судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 21 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст постанови виготовлено 30.03.2017 року