Справа № 295/15617/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шалота К.В.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
ПОСТАНОВА

іменем України

"03" квітня 2017 р. Справа № 295/15617/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Кузьменко Л.В.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "02" лютого 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 02 лютого 2017 року визнано протиправними дії Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо нарахування ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці у розмірі 86% від грошового утримання судді.

Зобов'язано Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_3 роботу на посадах в органах прокуратури за період з 29.07.1985 року по 16.02.1993 рік до стажу роботи, який надає право на отримання щомісячного грошового утримання судді.

Зобов'язано Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати ОСОБА_3 щомісячне довічне грошове утримання судді в розмірі 90% від заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничним розміром, починаючи з 14.10.2016 року.

В апеляційній скарзі Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати рішення суду першої інстанції із ухваленням нового про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що робота на посадах в органах прокуратури не зараховується до стажу, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді, а крім того, в рішенні суду невірно визначена дата такого перерахунку для позивача.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції вважав обґрунтованим включення до стажу роботи судді, який надає право на отримання щомісячного грошового утримання, роботу позивача на посадах в органах прокуратури за період з 29.07.1985 року по 16.02.1993 року, в тому числі, на посадах стажера прокуратури та стажера слідчого прокуратури загалом в період з 29.07.1985 р. по 28.07.1986 року.

Колегія суддів частково погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 року №1600-VIII позивача ОСОБА_3 звільнено з посади судді Богунського районного суду м. Житомира у звязку з поданням заяви про відставку.

Згідно наказу в.о. голови Богунського районного суду м. Житомира від 13.10.2016 року №79-К позивача відраховано зі штату суду.

Зі справи вбачається, що ОСОБА_3 в період з 29.07.1985 року по 16.02.1993 року працював в органах прокуратури, а саме: з 29.07.1985 р. по 10.11.1985 р. стажером прокуратури Корольовського району м. Житомира, з 11.11.1985 по 28.07.1986 року стажером слідчого прокуратури Попільнянського району Житомирської обласної прокуратури, з 29.07.1986 по 20.06.1988 року слідчим прокуратури Попільнянського району Житомирської обласної прокуратури, з 21.06.1988 по 16.02.1993 року помічником Житомирського прокурора по нагляду за додержанням законів в ВТУ Житомирської обласної прокуратури.

Вказаний стаж зарахований до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що підтверджується розрахунком, виданим Богунським районним судом м. Житомира 13.10.2016 року К-117.

14 жовтня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення довічного грошового утримання судді у відставці.

15 листопада 2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про роз'яснення щодо розрахованого розміру довічного грошового утримання.

Листом від 24 листопада 2016 р. №431/І-8 Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_3 про призначення щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 86% заробітної плати, виходячи із стажу роботи на посаді судді 23 роки 7 місяців 28 днів. Стаж роботи в органах прокуратури до стажу роботи для призначення грошового утримання не зараховано.

Позивач, не погодившись з відмовою пенсійного органу у зарахуванні іншого стажу його юридичної діяльності до стажу роботи на посаді судді, звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів до суду.

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положеннями ст.126 Конституції України закріплені основоположні принципи здійснення правосуддя в Україні - незалежність і недоторканність суддів.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України.

Правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права регулює Закон України "Про судоустрій і статус суддів", який також визначає систему судів загальної юрисдикції, статус професійного судді, народного засідателя, присяжного, систему та порядок здійснення суддівського самоврядування і встановлює систему і загальний порядок забезпечення діяльності судів та регулює інші питання судоустрою і статусу суддів.

Відповідно до ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010року №2453-VI (чинного на час звільнення позивача у відставку) суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.

Рішенням Конституційного Суду № 4-рп/2016 від 08.06.2016 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" в редакції від 01.01.2015 року, згідно з яким щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

У зв'язку з цим розмір щомісячного довічного грошового утримання судді підлягає визначенню у відповідності до ч. 3 ст.141 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 2453-VІ (в редакції Закону від 28.03.2015 року), згідно з яким щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

В п. 7 Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 зазначено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі, після звільнення від виконання обов'язків судді. Також у цьому рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага.

Відповідно до п. 11 розділу ХІІІ Перехідні положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010року №2453-VI (в редакції від 07.07.2010 року) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до редакції Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 28.03.2015 року пункт 11 Перехідних положень вищевказаного Закону втратив чинність. Проте, зазначеною редакцією Закону України "Про судоустрій і статус суддів" не врегульовано та не змінено порядок визначення стажу роботи на посаді суддів, призначених на посаду до набрання чинності цим Законом.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, стаж роботи судді визначений відповідно до законодавства, що діяло до дня набрання чинності змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", зберігається та не підлягає зменшенню.

Згідно з ч. 4 статті 43 Закону України "Про статус суддів" № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року, який втратив чинність 01.01.2012 року, встановлювалось, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітрів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих, за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до ч. 6 ст. 44 зазначеного Закону для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 912 від 2 серпня 1996 року, обчислення стажу державної служби належить до компетенції кадрової служби державного органу, з яким державний службовець перебуває (перебував) у трудових відносинах. Кадрова служба у кожному конкретному випадку на підставі чинного законодавства, вивчення записів трудової книжки, послужного списку, відповідних довідок чи архівних документів має самостійно прийняти рішення щодо зарахування (включення) окремих періодів роботи (служби) до стажу державної служби.

Відповідно до п. 2.1 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1, до заяви про призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці додається, в тому числі, розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 в період з 29.07.1985 року по 16.02.1993 року працював в органах прокуратури, а саме: з 29.07.1985 р. по 10.11.1985 р. стажером прокуратури Корольовського району м. Житомира, з 11.11.1985 по 28.07.1986 року стажером слідчого прокуратури Попільнянського району Житомирської обласної прокуратури, з 29.07.1986 по 20.06.1988 року слідчим прокуратури Попільнянського району Житомирської обласної прокуратури, з 21.06.1988 по 16.02.1993 року помічником Житомирського прокурора по нагляду за додержанням законів в ВТУ Житомирської обласної прокуратури.

Згідно зі стс.56 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. під поняттям "прокурор" слід розуміти: Генеральний прокурор України та його заступники, підпорядковані прокурори та їх заступники, старші помічники і помічники прокурора, начальники управлінь і відділів, їх заступники, старші прокурори і прокурори управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції.

З огляду на те, що позивач на момент набрання законної сили Законом України "Про судоустрій та статус суддів" працював на посаді судді, за ним зберігається визначення стажу роботи на посаді судді згідно ч.4 ст.43 Закону України "Про статус суддів" на посадах слідчого прокуратури, помічника прокурора, окрім стажу на посадах стажера прокуратури, стажера слідчого прокуратури, що не відноситься до відповідного переліку, передбаченого Законом.

Отже, до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці слід враховувати роботу на посадах слідчого прокуратури, помічника прокурора: в період з 29.07.1986 по 20.06.1988 року - слідчого прокуратури Попільнянського району Житомирської обласної прокуратури, з 21.06.1988 по 16.02.1993 року - помічника Житомирського прокурора по нагляду за додержанням законів в ВТУ Житомирської обласної прокуратури.

Зазначена позиція кореспондується із роз'ясненнями Конституційного Суду України в рішенні від 11 жовтня 2005 року №8-рп (абзаци 2,3 пункту 4 мотивувальної частини), відповідно до яких "набуте право не може бути скасоване, звужене". Гарантії незалежності суддів не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів і внесення змін до чинних, про що неодноразово було наголошено у правових позиціях Конституційного Суду України, зокрема, у рішеннях від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Отже, у спірних правовідносинах не можуть бути застосовані положення Закону, які призводять до звуження прав судді, зокрема щодо його стажу роботи та відповідного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Таким чином, оскільки на момент відрахування позивача зі штату Богунського районного суду м. Житомира стаж його роботи складав більше 30-ти років, позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

В постанові від 01.07.2014 року у справі №21-244а14 Верховний Суд України висловив обов'язкову для врахування правову позицію, відповідно до якої правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Також колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно визначив дату перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з моменту призначення - 14 жовтня 2016 року, оскільки такий перерахунок викликаний відновленням порушеного права позивача від моменту неправомірного обрахування розміру грошового утримання, а не викликаний правом позивача на підвищення пенсії, строки перерахунку якої визначені ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині зобов'язання відповідача зарахувати ОСОБА_3 роботу на посадах в органах прокуратури до стажу роботи, який надає право на отримання щомісячного грошового утримання судді, за період з 29.07.1985 р. по 28.07.1986 р., що не підлягає такому зарахуванню; а за період з 29.07.1986 року по 16.02.1993 рік - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "02" лютого 2017 р. скасувати в частині зобов'язання Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_3 роботу на посадах в органах прокуратури до стажу роботи, який надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді, за період з 29.07.1985 р. по 28.07.1986 р. та постановити у вказаній частині нове рішення про відмову в позові

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Л.В. Кузьменко

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Перемоги,55,м.Житомир,10003

- ,