Справа № 191/956/17
Суддя: Гречко Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/956/17
Провадження № 2-а/191/89/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречко Ю.В.

за участю секретаря Борисової О.В.

розглянувши в порядку скороченого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Синельниківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11 березня 1993 року згідно рішення №12/4 сесії Дніпропетровської обласної ради він був обраний головою Синельниківського районного суду Дніпропетровської області. До виконання обовязків голови суду приступив 12 березня 1993 року згідно наказу начальника управління юстиції Дніпропетровської обласної адміністрації №17 від 12.03.1993 року.

Постановою Верховної ОСОБА_2 України №1072-ІV від 09 липня 2003 року позивача обрано суддею Синельниківського районного суду Дніпропетровської області безстроково.

Враховуючи рішення Конституційного суду України у справі №1-8/2016 від 08.06.2016 року, яким визнано неконституційними ряд положень діючого до 30.09.2016 року Закону України №2453-VІ від 07.07.2010 року «Про судоустрій і статус суддів», він скористався своїм правом на відставку, оскільки має відповідний стаж роботи на посаді судді.

На підставі постанови Верховної ОСОБА_2 України №1515-VІІІ від 08.09.2016 року «Про звільнення суддів» ОСОБА_1 звільнено з посади судді у звязку з поданням заяви про відставку відповідно до п.9 ч.5 ст.126 Конституції України.

Наказом голови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області №16-к від 16 вересня 2016 року позивача відраховано зі штату Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської.

Згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, його стаж судді станом на 16 вересня 2016 року становить 26 років 8 місяців 13 днів. Відповідно до Закону України «Про статус суддів» №2863-ХІІ від 15.12.1992 року, Указу Президента України №584/05 від 10.06.1995 року «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», до цього стажу слід додати період роботи на посадах в органах прокуратури Дніпропетровської області з 06 січня 1986 року по 12 листопада 1992 року (3 роки 6 місяців 21 день).

16.09.2016 року в Синельниківське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області позивачем подано заяву та відповідні документи про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді, згідно з якими він має стаж більше 25 років, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків від заробітної плати працюючого судді, яка станом на вересень 2016 року складала 24 650 гривень (двадцять чотири тисячі шістсот пятдесят гривень).

У п.п.5.4, 5.5 «Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1 «Про затвердження порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України», зазначається, що:

-не пізніше 10 днів після надходження заяви з потрібними для призначення щомісячного довічного утримання документами орган, що призначає щомісячне довічне утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного утримання або відмову в його призначенні;

-орган, що призначає щомісячне довічне утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення щомісячного довічного утримання із зазначенням його розміру або відмову в призначенні щомісячного довічного утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Щодо поданих позивачем документів, необхідних для призначення і виплати йому щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, органи Пенсійного фонду України не мали жодних зауважень чи застережень.

Із електронної версії розрахунку Синельниківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області вбачається, що довічне грошове утримання призначене позивачеві в розмірі 86 відсотків від заробітної плати.

Однак, листом від 01.02.2017 року № М-22/02/09 Синельниківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області позивачеві було безмотивно відмовлено на довічне грошове утримання в розмірі 90 відсотків від заробітної плати, та рекомендовано оскаржити дії (бездіяльність) в порядку, передбаченому законодавством України.

Вважає, що дане рішення органів Пенсійного Фонду України щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання (86 відсотків від заробітної плати працюючого судді) є протиправним і незаконним, оскільки порушує права, передбачені Конституцією України у виді конституційної гарантії незалежності професійних суддів, які серед іншого, забезпечуються належним матеріальним і соціальним забезпеченням судді та його правом на відставку, а тому просить зобов'язати Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає судді право на відставку, стаж роботи на посадах слідчого прокуратури Широківського района Дніпропетровської області та прокурора Синельниківської міжрайоної прокуратури Дніпропетровської області з 06 січня 1986 року по 11 листопада 1992 року, що становить 6 років 11 місяців 06 днів та календарний період 1 рік 11 місяців 15 днів проходження строкової військової служби; здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з 16 вересня 2016 року із суми 24 650 гривень, а з 01 грудня 2016 року-із суми 27 200 гривень, без обмеження граничного розміру із врахуванням раніше виплачених сум, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень.

Від відповідача надійшли письмові заперечення проти адміністративного позову з посиланням на те, що зарахування до стажу роботи на посаді судді, стаж роботи на посаді слідчого прокуратури законодавством не передбачений, тому законні підставі для врахування стажу на посаді слідчого відсутні. Згідно ч.3 ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-УІ до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-У-ІІІ, тобто у редакції Закону України „Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 року № 192-УІІІ, передбачено: „Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судці у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Водночас за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Враховуючи, що стаж роботи позивача на посаді саме судді становить 23 роки 5 місяців 20 днів, то розмір грошового утримання складає 86%.

Відповідно до ч.5 ст.183-2 КАС України справа була розглянута у порядку скороченого провадження з надходженням до суду, у передбачений законом строк, заперечень відповідача.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що з 11.03.1993 року позивач працював на посаді судді Синельниківського районного (потім міськрайонного) суду Дніпропетровської області та 16.09.2016 року був відрахований зі штату суду у звязку з прийняттям Верховною ОСОБА_2 України 08.09.2016 року заяви про його відставку.

Станом на 16.09.2016 року стаж судді, який дає право позивачеві на відставку та отримання довічного грошового утримання, складає 26 років 8 місяців 13 днів.

Розпорядженням від 17 вересня 2016 року Синельниківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області позивачеві призначено довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VІ від 07.07.2010 року. Зарахований стаж складає 35 років 16 днів, з них на посаді судді 23 роки 5 місяців 20 днів, на посаді слідчого 6 років 10 місяців 18 днів. Загальний процент розрахунку утримання від заробітку 86%.

31.01.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про розяснення розрахунку відсотків суддівської винагороди і розміру грошового утримання.

Листом від 01.02.2017 року відповідач повідомив позивача, що йому призначено щомісячне довічне грошове утримання, виходячи із стажу роботи лише на посаді судді .

Таке рішення відповідача суд вважає протиправним, виходячи з наступного.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Згідно з ч.1 ст.120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції від 7 липня 2010 р.) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Відповідно до ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції від 7 липня 2010 р.) до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Згідно з ч.3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 р.) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Суд враховує, що редакція частини 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 р. рішенням Конституційного Суду України від 8 червня 2016 р. визнано неконституційним.

Згідно п. 11 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції 7 липня 2010 р.) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом

До набрання чинності зазначеним вище Законом діяв Закон України «Про статус суддів».

Згідно з ч.4 ст.43 вказаного Закону до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Пунктом 11 Перехідних положень до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VІ, яким норми ст.43, 44 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р. втратили чинність з 01 січня 2011 року, передбачено, що судді призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Конституційний Суд України в рішенні від 08.06.2016 № 4-рп/2016 в пункті 2.2 також вказав, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів. Матеріальне забезпечення суддів після виходу їх у відставку як складова їхнього правового статусу є не особливим привілеєм, а засобом конституційного забезпечення незалежності суддів які здійснюють правосуддя, і надається для гарантування верховенства права та і в інтересах осіб, які звертаються до суду за справедливим, неупередженим та незалежним правосуддям.

Правова позиція щодо гарантій незалежності суддів викладена в положеннях Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10.07.1998 року, Рекомендаціях Комітету ОСОБА_2 Європи державам-членам, щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17.11.2010 року №2010-12. та неодноразово підтверджено Конституційним Судом України у рішеннях №8-рп/2005 від 11.10.2005 року, №10-рп/2008 від 22.05.2008 року. №3-рп/2013 від 03.06.2013 року, №4-рп/2016 від 08.06.2016 року де наголошувалось, що щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражена у гарантованій державою, щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує належне матеріальне утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді, яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді а саме 90% заробітної плати без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

При вирішенні питання про застосування правових норм у часі до спірних правовідносин, суд також враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 10 лютого 2015 року № 21-630а14, відповідно до яких зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини по пенсійному забезпеченню виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення та реалізації права на її призначення.

Відповідно до Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10 липня 1995 року №584/95 р. та п.3-1 постанови Кабінету ОСОБА_2 України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005 року № 865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах та календарний період проходження строкової військової служби.

У ст.2 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" зазначено, що військова служба є державною службою особливого характеру і час проходження військової служби зараховується громадянам України до стажу роботи за спеціальністю.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 та військового квитка ВЧ №080037 в період з 11 травня 1980 року по 21 квітня 1982 року він проходив строкову службу в Збройних Силах ОСОБА_3.

Таким чином, загальний стаж роботи, що дає позивачеві, як судді, право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, становить 32 роки 05 місяців, який складається із роботи на посадах слідчого прокуратури Широківського района Дніпропетровської області та прокурора Синельниківської міжрайоної прокуратури Дніпропетровської області з 06 січня 1986 року по 11 листопада 1992 року (6 років 11 місяців 05 днів), роботи на посадах судді Синельниківського районного суду та Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з 12 березня 1992 року по 16 вересня 2016 року ( 23 роки 6 місяців 04 дні), а також календарний період проходження строкової служби в Збройних Силах з 11 травня 1980 року по 21 квітня 1982 року (1 рік 11 місяців 15 днів).

З наведених вище підстав суд вважає, що дії відповідача щодо нарахування ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді в розмірі 86% від посадового окладу судді виходячи лише зі стажу роботи на посаді судді є протиправними та порушують конституційні права позивача.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є. захист прав, свобод та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 5 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_2 України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що порушенні права позивача підлягають відновленню, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 94 КАС України на користь позивача підлягають присудженню судові витрати за сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 22, 58, 126 Конституції України, Законом України «Про статус суддів» №2863-ХІІ від 15.12.1992р. зі змінами і доповненнями, ст..47, 120, 138, 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453 від 07.07.2010р. (із змінами), ст.2 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" в редакції Закону №3597-ІV від 04.04.2006 року, рішенням Конституційного Суду України №4-рп/2016 року від 08.06.2016р., ст.ст. 2, 6, 8, 9, 18, 94, 99, 158, 159, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати дії Синельниківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо призначення і виплати ОСОБА_1 як судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86 відсотків від заробітної плати працюючого судді - протиправними.

Зобовязати Синельниківське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області:

-зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає судді право на відставку, стаж роботи на посадах слідчого прокуратури Широківського района Дніпропетровської області та прокурора Синельниківської міжрайоної прокуратури Дніпропетровської області з 06 січня 1986 року по 11 листопада 1992 року, що становить 6 років 11 місяців 06 днів та календарний період 1 рік 11 місяців 15 днів проходження строкової військової служби;

-здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з 16 вересня 2016 року із суми 24 650 гривень, а з 01 грудня 2016 року із суми 27 200 гривень, без обмеження граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_4