Справа № 219/2393/16-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Полтавець Н.З.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року справа №219/2393/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Василенко Л.А.

Ханової Р.Ф.,

при секретарі судового засідання Томах О.О.,

за участю позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4 (на підставі довіреності)

представника відповідача Томарової А.П. (на підставі довіреності)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2017 року за заявою ОСОБА_3 про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі № 219/2393/16-а за позовом ОСОБА_3 до Бахмутського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області, третя особа, яка не заявляє самотійних вимог Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби про визнання неправомірним рішення, стягнення заборгованості по виплаті пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

08 листопада 2016 року заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про заміну способу та порядку виконання рішення. Свої вимоги мотивував тим, що на підставі постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2016 року про зобов'язання відновити виплату пенсії та виплатити заборгованість за пенсійними виплатами, виданий виконавчий лист 24.06.2016 року, який передано до Артемівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області для виконання. Постановою від 02.07.2016 року виконавче провадження відкрито, а 31.08.2016 року постановою державного виконавця виконавче провадження закрито на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з виконанням. З цього приводу заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця. При розгляді даної скарги, ОСОБА_3 дізнався, що постанова апеляційної інстанції виконана, нарахована заборгованість у розмірі 16816,10 грн., але він будь-яких документів, які б свідчили про відновлення виплат пенсії не отримував. Тому звернувся до суду першої інстанції з заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення шляхом стягнення з Бахмутського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області на його користь заборгованості за пенсійними виплатами по списку № 2, яка утворилась за період з 01.04.2015 року по 01.03.2016 року у розмірі 16816,10 грн. (т.1 арк.справи 166-168)

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2017 року у адміністративній справі № 219/2393/16-а у задоволенні заяви ОСОБА_3 про заміну способу та порядку виконання рішення - відмовлено (т.1 арк. справи 242,243).

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що оскільки судове рішення виконано, виконавче провадження закрито, тому заява ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі стягувач ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову ухвалу, якою змінити спосіб виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2016 року та стягнути з Бахмутського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області на його користь заборгованість за пенсійними виплатами по списку № 2, яка утворилася за період з 01.04.2015 року по 01.03.2016 року у розмірі 16816,10 грн. (арк.справи 247)

В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні апеляційної скарги та просили ухвалу суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким змінити спосіб виконання судового рішення згідно вимог апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила суд залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представник третьої особи до початку судового засідання надав суду письмове клопотання з проханням розглянути справу без їх участі. Заперечень та клопотань не має.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2016 року, яка набрала законної сили, адміністративний позов ОСОБА_3 до Артемівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним рішення Артемівського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, пов'язаного з призупиненням виплати пенсії на пільгових умовах та стягнення заборгованості у розмірі 18700 грн, задоволено частково. Визнано неправомірними дії Артемівського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зупинення ОСОБА_3 виплати пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 з 01 квітня 2015 року. Зобов'язано Артемівське об'єднане управління пенсійного фонду України в Донецькій області відновити ОСОБА_3 виплату пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 з 01 квітня 2015 року та виплатити заборгованість за пенсійними виплатами з 01 квітня 2015 року по теперішній час. (т.1 арк.справи 108,109)

Постановою Артемівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 02.07.2016 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2а/219/43/2016 від 24.06.2016р. (т.1 арк.справи 131)

Постановою Артемівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 31.08.2016 року закінчено виконавче провадження у зв'язку зі сплатою боржником суми боргу. Постанову про закінчення виколнавчого провадження від 31.08.2016 року надіслано до суду першої інстанції. 02.11.2016 року постановою Артемівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі абз.4 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» (т.1 арк.справи 127,128,131, 204)

26.09.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції зі скаргою на дії державного виконавця в якій просив визнати дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження неправомірними, просив скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження та зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження. (т.1 арк.справи 130)

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.01.2017 року скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця залишено без розгляду. (арк.справи 201)

Як вбачається з матеріалів справи оскаржувана постанова державного виконавця скасована ним самим та прийнята нова постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. (т.1 арк. справи 249-250)

Колегія суддів зазначає, що поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 263 КАС містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з частиною четвертою статті 105 КАС адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 162 КАС у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 КАС передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Колегією суддів встановлено, що постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Артемівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним рішення Артемівського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, пов'язаного з призупиненням виплати пенсії на пільгових умовах та стягнення заборгованості у розмірі 18700 грн, задоволено частково. Визнано неправомірними дії Артемівського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зупинення ОСОБА_3 виплати пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 з 01 квітня 2015 року. Зобов'язано Артемівське об'єднане управління пенсійного фонду України в Донецькій області відновити ОСОБА_3 виплату пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 з 01 квітня 2015 року та виплатити заборгованість за пенсійними виплатами з 01 квітня 2015 року по теперішній час.

На виконання зазначеної постанови Артемівське об'єднане управління пенсійного фонду України в Донецькій області відновило песнію ОСОБА_3 на пільгових умовах за Списком № 2 з 01.04.2015 року та нараховано заборгованість за пенсійними виплатами на загальну суму 16 816,10 грн. (т.1 арк. справи 146)

Як встановлено в судовому засіданні, зазначена сума на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не виплачена у зв'язку з ненадходженням до ПФУ відповідних коштів від ПАТ «Артемівський машинобудівний завод «Побєда Труда».

До момента звернення заявника з заявою про заміну способу та порядку виконаня вищезазначеного рішення суду рішення суду не виконано.

З огляду на зазначене очевидна неможливість виконання постанови суду у визначений судом спосіб, при чому з урахуванням ст..263 КАС України, існують обставини, які вказують на складність виконання судового рішення протягом тривалого часу, яке не виконується.

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон України № 4901, відповідно до статті 3 якого виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків державного органу, а в разі відсутності у зазначеного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Таким чином, за нормами вказаного Закону судове рішення у відповідних спорах може бути виконано лише при зазначенні судом про стягнення з державного органу конкретної суми грошових коштів.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що ст. 13 Конвенції гарантує наявність на національному рівні засобу правового захисту для реалізації прав і свобод, у якій би формі вони не забезпечувалися у національному правовому полі. Суд також підкреслив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З урахуванням вказаного колегія суддів зазначає, що Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Встановлені колегією суддів обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум пенсії буде здійснена управлінням ПФУ після надходження відповідних сум.

Посилання відділу ДВС на неможливість виконання рішення суду зобов'язального характеру щодо проведення соціальних виплат у зв'язку з відсутністю такого виду рішень у визначеному статтею 2 Закону України від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

У справі, що розглядається, суд для відновлення права ОСОБА_3 на пенсійні виплати, прийняв постанову про зобов'язання органу ПФУ виплатити заборгованість за пенсійними виплатами з 01 квітня 2015 року по теперішній час, що відповідало заявленим у позові вимогам. Розрахунок суми, належної ОСОБА_3 пенсії за спірний період судами не здійснювався, що унеможливлює зміну способу виконання такої постанови із зобов'язання виплатити зазначену пенсію на стягнення конкретної суми цієї допомоги, оскільки це приведе до зміни постанови по суті та виходу при цьому за межі позовних вимог та вирішення питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зміна на підставі статті 263 КАС способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання органу ПФУ здійснити виплату із зобов'язання на стягнення такої виплати є незаконною.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що є помилковими висновки суду першої інстанції стосовно фактичного виконання судового рішення та закриття виконавчого провадження в зв'язку з виконанням судового рішення, оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 51539250 від 31.08.2016 року скасована самим державним виконавцем та як встановлено в суді апеляційної інстанції, боржником по справі не виконано рішення суду в частині виплати заборгованості за пенсійними виплатами з 01 квітня 2015 року по теперішній час.

Згідно частини 2 статі 200 КАС України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 254, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2017 року у справі № 219/2393/16-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2017 року у справі № 219/2393/16-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 28 березня 2017 року. Повний текст ухвали складений та підписаний колегією суддів протягом п'яти днів.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Гайдар

Судді: Л.А. Василенко

Р.Ф.Ханова