Справа № 821/30/16
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/30/16
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кузьменко Н.А.

при секретарі Рябчич А.М.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Комунального закладу "Херсонський обласний Центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради - ОСОБА_3

представника відповідача Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії №3, Комсомольського району (офтальмологічного) комунального закладу "Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Херсонський обласний Центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради, Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії №3 Комсомольського району (офтальмологічного) комунального закладу "Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального закладу "Херсонський обласний Центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради (далі КЗ «ХО ЦМСЕ» ХОР), Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії №3 Комсомольського району (офтальмологічного) комунального закладу "Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради (далі МСЕК №3) про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, з урахувань змін до позову, просить:

- зобов'язати комунальний заклад "Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради визнати датою закінчення експертизи, розпочатої 12 березня 2012 року - 22 жовтня 2014 року;

- зобов'язати комунальний заклад "Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради визнати датою встановлення інвалідності 12 березня 2012 року, замість 22 жовтня 2014 року;

- стягнути з комунального закладу "Херсонський обласний Центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради та Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії №3 Комсомольського району (офтальмологічного) комунального закладу "Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради солідарно 20000 грн моральної шкоди на користь ОСОБА_1

Обґрунтовуючи свою позицію позич зазначила, що медико-соціальна експертиза, розпочавшись 12 березня 2012 року, на даний момент не завершена, оскільки за її наслідками не винесено законного рішення. Натомість в «Акті огляду у МСЕК» №449/11 від 12.03.2012 року в графі «дата початку експертизи» зазначено 12.03.2012 року, а в графі «дата закінчення експертизи» зазначено 23.05.2012 року. Однак рішення МСЕК №3 від 23.05.2012 року визнано незаконним постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03 березня 2014 року в справі №821/4653/13-а, якою також зобовязано МСЕК №3 провести повторну медико-соціальну експертизу з метою вирішення питання про продовження групи інвалідності. 16 квітня 2014 року МСЕК №3 проведено повторну медико-соціальну експертизу, якою ОСОБА_1 не визнано інвалідом. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року в справі №821/4052/14, залишеною в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року, визнано незаконним рішення МСЕК №3 «Про відмову в інвалідності» від 16 квітня 2014 року. Позивач зазначає, що на момент 16 квітня 2014 року медико-соціальна експертиза, розпочата 12 березня 2012 року так і не завершилась законним рішенням. Наступна після 16 квітня 2014 року медико-соціальна експертиза відбулась 22 жовтня 2014 року та закінчилась винесенням законного рішення про визнання ОСОБА_1 інвалідом довічно. З наведеного позивач робить висновок, що 22 жовтня 2014 року і є датою закінчення медико-соціальної експертизи, розпочатої 12 березня 2012 року. МСЕК №3 також була проведена медико-соціальна експертиза від 17 вересня 2012 року, але постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2014 року в справі №821/4653/13-а зобовязано МСЕК №3 провести в 2014 році повтору експертизу, отже рішення від 17 вересня 2012 року теж не є законним. Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди, позивач повідомила, що їй не показані психоемоційні навантаження, а травматологи в амбулаторній карті зазначали наявність больового синдрому з боку опорно-рухового апарату, а терапевт та кардіолог внесли записи в амбулаторну карту від 23 квітня 2014 року, 26 травня 2014 року, 29 серпня 2014 року, 05 січня 2015 року відповідно до яких погіршення здоров яз боку серцево-судинної системи повязані з нервовою напругою в стресами, про яке також зазначив терапевт в направленні на амбулаторне лікування від 17.02.2015 року. З посиланням на норми Закону України «Про пенсійне забезпечення», Положення про медико-соціальну експертизу (затверджене постановою КМ України №1317 від 03.12.2009 року) обґрунтовує протиправність дій відповідачів. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про визнання дій протиправними та скасування постанови по винесенню рішення про обмежену придатність до військової служби, скасування мобілізаційного розпорядження.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові та на висновки викладені в судових рішеннях.

Відповідачі 20 березня 2017 року подали до суду спільне заперечення, в якому позовні вимоги не визнають з таких підстав. Громадянка ОСОБА_1 23 березня 2011 року пройшла огляд у МСЕК №3 з метою виявлення ознак інвалідності, враховуючі стан хворої, рішенням МСЕК №3 від 23 березня 2011 року їй була встановлена третя група інвалідності від загального захворювання терміном на один рік для завершення реабілітації та раціонального працевлаштування. Група інвалідності позивачу встановлена до 01 квітня 2012 року. Останній раз громадянку ОСОБА_1 оглянуто у МСЕК №3 22 жовтня 2014 року та за результатами огляду й вивчення наявної документації встановлено ІІІ групу інвалідності від загального захворювання безстроково за медико-соціальними чинниками. Час настання інвалідності позивачу встановлений МСЕК №3 з 22 жовтня 2014 року, оскільки ніяких медичних документів про стан здоровя ОСОБА_1 з 17 вересня 2012 року (дата останнього огляду у МСЕК №3) лікарсько-консультативна комісія лікувально-профілактичного закладу за місцем проживання позивача у МСЕК не надала, ніяких документів, що огляд пропущено з поважної причини ОСОБА_1 у МСЕК не надала. Дане рішення МСЕК №3 відповідно до п.19 Положення про медико-соціальну експертизу, внесено до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписані головою комісії та її членами і засвідчені печаткою протокол №71 від 22 жовтня 2014 року та акт огляду медико-соціальною експертною комісією №820/18 від 22 жовтня 2014 року. Рішення МСЕК №3 оголошено позивачу 22 жовтня 2014 року, довідка про встановлення групи інвалідності із зазначенням дати настання інвалідності вручена ОСОБА_1 під особистий розпис, дане рішення не скасовано в судовому порядку та зміни в частині часу настання інвалідності до нього не вносились. На думку відповідачів, в справі відсутні докази на підставі яких можливо зробити висновок про наявність факту заподіяння моральної шкоди та, як наслідок, про правомірність позовних вимог в частині її стягнення.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, зваживши доводи позивача викладені в адміністративному позові, дослідивши надані сторонами матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 12 березня 2012 року ОСОБА_1, відповідно до направлення КЗ "Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних" від 12 січня 2012 року, була оглянута лікарями МСЕК № 3 та 19 березня 2012 року - обласної МСЕК, в зв'язку з вирішенням питання про продовженням групи інвалідності. За наслідками цих оглядів та з врахуванням заочного висновку позаштатної загальноінститутської медико-експертної комісії Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності від 14 травня 2012 року №117 МСЕК №3 23 травня 2012 року прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у продовженні групи інвалідності.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03 березня 2014 року в справі №821/4653/13-а, яка набрала законної сили, визнано нечинним рішення Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії № 3 від 23 травня 2012 року щодо відмови ОСОБА_1 у подальшому визначенні групи інвалідності та зобов'язано Херсонську міську медико-соціальну експертну комісію № 3 провести медико-соціальну експертизу ОСОБА_1 з метою вирішення питання про продовження групи інвалідності.

На виконання рішення суду в адміністративній справі №821/4653/13-а МСЕК №3 проведено медико-соціальну експертизу ОСОБА_1, про що складено акт № 304/11 від 16 квітня 2014 року, згідно якого позивача інвалідом не визнано.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 16 травня 2015 року в справі №821/4052/14, яка набрала законної сили, визнано протиправним рішення Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії №3 від 16 квітня 2014 року про відмову ОСОБА_1 у встановленні інвалідом.

В даному судовому рішенні, серед іншого, зазначено наступне:

«Досліджений в судовому засіданні акт №304/11 огляду МСЕК №3 та довідка про невизнання інвалідом підтверджує факт проведення обстеження ОСОБА_1 16 квітня 2014 року. Підставою для проведення експертизи і винесення експертного рішення в акті зазначена постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 03 березня 2014 року. Однак, в порушення вимог пунктів 3, 17 Положення про медико-соціальну експертизу експертиза проведена без оформлення форми №088/о та проведення медичних досліджень хворої.

Як пояснили представники відповідача-1 в судовому засіданні при проведенні експертизи були використані медичні показники, які містяться в медико-експертній справі ОСОБА_1, зокрема, "Направлення на МСЕК" форми № 088/о від 12 березня 2012 року. Тобто до уваги комісією взяті медичні показники позивача двохрічної давнини. При цьому представниками відповідача-1 не наведено норму закону, яка б дозволяла проведення медико-соціальної експертизи без "Направлення на МСЕК" форми № 088/о.

Суд не бере до уваги доводи відповідачів-1 про погодження ОСОБА_1 на проведення експертизи по медичних документах за 2012 рік, так, як таке погодження не є підставою для проведення медико-соціальної експертизи без "Направлення на МСЕК" .».

Таким чином, рішення МСЕК №3 від 16 квітня 2014 року та від 23.05.2012 року визнані нечинними, тобто вони не є такими, що відповідають ознакам законного рішення.

«В зв'язку з нервовими і фізичними навантаженнями внаслідок протиправного рішення МСЕК №3 суттєво погіршився стан здоров'я позивача, що відображено в акті огляду МСЕК № 820/18 від 22 жовтня 2014 року, на підставі якого ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності.» (абз.9 арк.5 постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 16 травня 2015 року в справі №821/4052/14).

Отже, кінцевим законним рішенням прийнятим за результатами медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 є рішення №820/18 від 22 жовтня 2014 року, прийняте за результатами переогляду та яким встановлено третю групу інвалідності безстроково.

Тобто, фактично медико-соціальне експертиза від 12 березня 2012 року оформлена кінцевим законним рішенням лише 22 жовтня 2014 року, доказів протилежного сторони суд не надали.

Вирішуючи справу по суті суд виходить з наступного.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.2 ст.5 КАС України).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбула до Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачає, що цей Закон визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Інвалідом є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов'язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Дискримінація за ознакою інвалідності забороняється (ч.ч.1,2 ст.2 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»).

Інвалідність як міра втрати здоров'я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи Міністерства охорони здоров'я України.

Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських організацій інвалідів в особі їх республіканських органів (ст.3 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»).

Постановою КМ України «Питання медико-соціальної експертизи» від 3 грудня 2009 р. № 1317 затверджено Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Це Положення визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації (п.1 Положення про медико-соціальну експертизу).

Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи (п.5 Положення про медико-соціальну експертизу).

Кримська республіканська, обласні, центральні міські комісії:

здійснюють організаційно-методичне керівництво та контроль за діяльністю відповідно районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють правомірність прийнятих ними рішень і в разі визнання їх безпідставними змінюють їх;

повторно оглядають осіб, що звертаються для встановлення інвалідності і оскаржили рішення районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють якість розроблення індивідуальних програм реабілітації, здійснюють контроль за повнотою і якістю їх виконання;

проводять у складних випадках огляд осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленнями районних, міжрайонних, міських комісій;

визначають медичні показання на право одержання інвалідами спеціального автомобільного транспорту і протипоказання до керування ним;

надають лікарям комісій консультаційну допомогу з питань проведення медико-соціальної експертизи;

впроваджують наукові принципи і методи, розроблені науково-дослідними інститутами, готують пропозиції щодо вдосконалення порядку проведення медико-соціальної експертизи, узагальнюють і поширюють передовий досвід роботи;

розробляють комплексні заходи щодо профілактики і зниження рівня інвалідності, а також удосконалення порядку проведення реабілітації інвалідів;

проводять аналіз рівня та динаміки інвалідності, стан реабілітації інвалідів в Автономній Республіці Крим, області, місті, районі;

вживають заходів до підвищення кваліфікації фахівців комісій;

проводять разом з профспілковими та громадськими організаціями інвалідів конференції, наради, семінари з питань профілактики інвалідності, реабілітації та адаптації інвалідів;

вносять відповідно до компетенції до Централізованого банку даних з проблем інвалідності інформацію про громадян, які пройшли медико-соціальну експертизу;

беруть участь у здійсненні заходів щодо профілактики інвалідності (п.12 Положення про медико-соціальну експертизу).

Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою (п.19 Положення про медико-соціальну експертизу).

Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності визначає порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями (далі комісії).

Медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи (п.3 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності).

Датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення (п.8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності).

Повторний огляд інвалідів з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров'я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки (п.22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності).

Рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку (п.25 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності).

Підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

Критеріями для встановлення III групи інвалідності є ступінь втрати здоров'я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому I ступені:

обмеження самообслуговування I ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів;

обмеження здатності самостійно пересуватися I ступеня - здатність до самостійного пересування з більшим витрачанням часу, часткового пересування та скорочення відстані;

обмеження здатності до навчання I ступеня - здатність до навчання в навчальних закладах загального типу за умови дотримання спеціального режиму навчального процесу і/або з використанням допоміжних засобів, за допомогою інших осіб (крім персоналу, що навчає);

обмеження здатності до трудової діяльності I ступеня - часткова втрата можливостей до повноцінної трудової діяльності (втрата професії, значне обмеження кваліфікації або зменшення обсягу професійної трудової діяльності більше ніж на 25 відсотків, значне утруднення в набутті професії чи працевлаштуванні осіб, що раніше ніколи не працювали та не мають професії);

обмеження здатності до орієнтації I ступеня - здатність до орієнтації в часі, просторі за умови використання допоміжних засобів;

обмеження здатності до спілкування I ступеня - здатність до спілкування, що характеризується зниженням швидкості, зменшенням обсягу засвоєння, отримання та передавання інформації;

обмеження здатності контролювати свою поведінку I ступеня - здатність частково контролювати свою поведінку за особливих умов.

Інваліди III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів (п.27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності).

Суд встановив, що повторний огляд позивача фактично не проводився, оскільки всі рішення медико-соціальної експертної комісії за результатами огляду ОСОБА_1 від 12 березня 2012 року скасовано в судовому порядку, за винятком останнього рішення про встановлення ІІІ групи інвалідності безстроково від 22 жовтня 2014 року.

Наведене дає підстави для висновку, що МСЕК №3 завершила процедуру проведення медико-соціальної експертизи від 12 березня 2012 року прийняттям мотивованого та обґрунтованого рішення №820/18 від 22 жовтня 2014 року про встановлення ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності безстроково, незважаючи на ту обставину, що в тексті цього рішення маються записи «повторний огляд» та «мета огляду переогляд», фактично саме ним остаточно закінчено проведення медико-соціальної експертизи.

З урахуванням викладеного підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання комунального закладу "Херсонський обласний Центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради визнати датою закінчення експертизи розпочатої 12 березня 2012 року 22 жовтня 2014 року, що в світлі викладених обставин та судових рішень, які набрали законної сили, є беззаперечним фактом.

Єдиним обґрунтованим та мотивованим висновком медико-соціальної експертизи від 12 березня 2012 року є рішення №820/18 від 22 жовтня 2014 про встановлення інвалідності безстроково. В звязку з послідовним прийняттям неправомірних та необґрунтованих рішень, що в подальшому скасовувались в судових інстанціях, МСЕК №3 прийняла зазначене рішення лише через 953 дні з моменту початку огляду позивача в березні 2012 року.

Викладене в сукупності є підставою для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання комунального закладу "Херсонський обласний Центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради визнати датою встановлення інвалідності 12 березня 2012 року.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн., слід зазначити наступне.

У постанові Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 р. зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Обґрунтування відшкодування моральної (немайнової) шкоди повинно містити, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

У ході судового розгляду справи позивачем не надано суду належних доказів спричинення їй моральної шкоди, а тому суд вважає такі вимоги необґрунтованими та відмовляє в їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність частини своїх вимог.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 28 березня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комунального закладу "Херсонський обласний Центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради, Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії №3 Комсомольського району (офтальмологічного) комунального закладу "Херонський обласний центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Зобов`язати Комунальний заклад "Херсонський обласний Центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради визнати датою закінчення експертизи розпочатої 12 березня 2012 року 22 жовтня 2014 року.

Зобов`язати Комунальний заклад "Херсонський обласний Центр медико-соціальної експертизи" Херсонської обласної ради визнати датою встановлення інвалідності 12 березня 2012 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 03 квітня 2017 року.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 10.3.4.