Справа № 334/3277/16-а
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2017-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 14.03.2017
Справа № 334/3277/16-а
Провадження № 2-а/334/23/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі : головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Гопка Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому вказує, що 21.05.2016 року близько 19 год. 30 хв., керуючи автомобілем Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_1, він здійснив зупинку для висадки пасажира в районі будинку № 20 по пр. Металургів у м.Запоріжжя, переконавшись, що не робить перешкод іншим учасникам руху. Інспектор поліції звинуватив його у невиконанні вимог дорожнього знаку 5.43.1 "пункт зупинки тролейбуса", тобто за порушення п.15.9 (е) ПДР України, про що склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є незаконним та необгрунтованим, з наступних підстав.

У пункті 15.9 (е) ПДР України вказано, що зупинка забороняється ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м. від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків.

Зупинка (не стоянка, як зазначено в постанові) була ним зроблена з урахуванням дії знаків та з дотриманням ПДР України. На вказаній ділянці дороги знак 5.43.1 взагалі відсутній.

Згідно ст.9 ч.1 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зазначена постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При винесенні оскаржуваної постанови, цього зроблено не було, та посадовою особою, яка винесла цю постанову зазначені вище вимоги закону не враховані.

При винесенні постанови були грубо порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП, а саме : знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.

Крім того, у рішенні Конституційного Суду України №5-рп/2015 от 26 травня 2015 року по конституційному представленню Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини відносно офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП України сказано, що «Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.»

Тобто розгляд справи безпосередньо на дорозі, за відсутності часу та можливості давати пояснення вважаю таким, що порушує мої конституційні права.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Просив визнати дії інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії ПС2 N9 313088 від 21.05.2016 року інспектором про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 гривень за порушення ст. 122 ч.1 КУпАП, незаконними та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимог наполягає, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Своїх заперечень на позов не надав, фото та відео зйомку суду не надав.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до районного суду у порядку, визначеному КАСУ з особливостями встановленими КУпАП.

Згідно ст. 293 КУпАП при розгляді скарги на постанову суд перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та приймає рішення, яким залишає постанову без змін, а позов без задоволення; скасовує постанову і надсилає її на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість ,достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1, складеної 21.05.2016 року 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 вбачається, що 21.05.2016 року близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_1 керуючи автомобілем Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку для висадки пасажира в районі будинку № 20 по пр. Металургів у м.Запоріжжя, та не виконав вимог дорожнього знаку 5.43.1 "пункт зупинки тролейбуса", чим порушив п.15.9 (е) ПДР України, та на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно до п. 15.9 (е) ПДР України, зупинка забороняється ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 18 від 19 грудня 2008 року визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, яких притягають до адміністративної відповідальності, потерпілих, їх законних представників та захисників. Зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП і містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не представлено достатньо належних доказів про вчинення позивачем адміністративних правопорушень в той час, як у ст. 62 Конституції України зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, адже відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідач не надав доказів правомірності своїх дій та не спростував доводи позивача щодо відсутності достатніх доказів допущення ним порушень ПДР. Суду не було надано матеріали, що були або мали бути взяті до уваги відповідачем при прийнятті рішення в адміністративній справі.

Таким чином, жодних доказів вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення суду не надано.

Застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. є незаконним та необґрунтованим, у звязку з чим, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 158, 160-163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 122, 251, 280, 288, 289 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати дії інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ПС2 № 313088 від 21.05.2016 року у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ст. 122 ч.1 КупАП - незаконними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ПС2 № 313088 від 21.05.2016 року у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ст. 122 ч.1 КупАП, складену інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2.

Закрити відносно ОСОБА_1, провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КлАП України, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ісаков Д. О.