Справа № 180/612/16-а (2а/180/2/17)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2017 рокусправа № 180/612/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області

на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 січня 2017 року

у справі №180/612/16-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області

про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся у Марганецький міський суд Дніпропетровської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області про визнання незаконним рішення від 24 березня 2016 року №10, оформленого протоколом, про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1; зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах, із зменшенням пенсійного віку, відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 15 березня 2016 року.

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 січня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 22 червня 1987 року по 20 серпня 1987 року проходив виробничу практику дільничим гірничим маркшейдером на шахті ім. Гагаріна виробничого об'єднання «Артемвугілля»; з 28 липня 1988 року по 26 вересня 1988 року прийнятий дільничим маркшейдером на шахту ім. Леніна виробничого об'єднання «Артемвугілля»; з 08 серпня 1989 року по 12 травня 1996 року працював на державному підприємстві Шахта «Кочегарка» дільничим маркшейдером пов'язаним з підземними роботами; з 13 травня 1996 року по 27 червня 1997 року працював головним маркшейдером шахти, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 10).

15 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області із заявою про призначення йому пільгової пенсії за Списком №1 та надав трудову книжку.

Рішенням засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення, управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області, оформленого протоколом від 24 березня 2016 року №10, відмовлено у призначені пільгової пенсії за Списком №1.

В обґрунтування відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №1 відповідач зазначив, що не можливо, з урахуванням лише записів у трудовій книжці, визначити необхідний стаж за Списком №1, який можливо було б врахувати до пільгового стажу для визначення права на пенсію відповідно до умов статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» без надання уточнюючої довідки, оскільки записи у трудовій книжці не містять необхідних даних про пільговий стаж.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що достатній пільговий і загальний стаж роботи позивача підтверджується документально та показанням свідка, у зв'язку з чим він має право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників , затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, розділ «Гірничі роботи», затверджені посади маркшейдерів дільничних, головних маркшейдерів та їх заступників.

Статтею 62 Закону України « Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно з пунктом 43 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Пунктом 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві або в одній системі і мали документи про свою роботу та час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Разом з тим, відповідач не надав ОСОБА_1 можливості додатково подати документи на підтвердження трудового стажу, запросити свідків тощо, у зв'язку з чим розгляд поданих позивачем документів не можна вважати всебічним, повним і об'єктивним.

Судом першої інстанції допитано свідка ОСОБА_2, яка працювала на одному підприємстві з ОСОБА_1 і підтвердила його роботу.

Також, судом першої інстанції досліджені архівні довідки про періоди та характер роботи позивача, що підтверджують необхідний стаж для призначення пенсії.

Судом першої інстанції установлено, що при зверненні позивача до управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області із заявою про призначення йому пільгової пенсії за Списком №1, зокрема, ним надано трудову книжку із належно оформленими записами про займану посаду та період виконуваної роботи.

Враховуючи наведене, відповідачем необґрунтовано відмовлено у призначенні пенсії позивачу, з посиланням на відсутність документів, які підтверджують право на пільгове пенсійне забезпечення, оскільки фактичні обставини справи, документи та досліджені докази, свідчать, що позивач у період з 22 червня 1987 року по 20 серпня 1987 року проходив виробничу практику дільничим гірничим маркшейдером на шахті ім. Гагаріна виробничого об'єднання «Артемвугілля»; з 28 липня 1988 року по 26 вересня 1988 року працював дільничим маркшейдером на шахті ім. Леніна виробничого об'єднання «Артемвугілля»; з 08 серпня 1989 року по 12 травня 1996 року працював на державному підприємстві Шахта «Кочегарка» дільничим маркшейдером пов'язаним з підземними роботами; з 13 травня 1996 року по 27 червня 1997 року працював головним маркшейдером шахти, що надає право на призначення пенсії відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Також, судом першої інстанції обґрунтовано прийнято до уваги, що граничний термін проведення вперше атестації робочих місць був встановлений до 21 серпня 1997 року (Порядок застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року N383), а позивач звільнився з роботи на шахті 27 червня 1997 року у зв'язку з ліквідацією шахти.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим