Справа № 823/356/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 березня 2017 року справа № 823/356/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

суддів - Гаврилюка В.О., Мишенка В.В.,

при секретарі судового засідання - Мельниковій О.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 - особисто, представника відповідачів ОСОБА_2 - за довіреностями, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, прокуратури Черкаської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України (далі - відповідач 1), прокуратури Черкаської області (далі - відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправними дії щодо невиплати грошової допомоги у звязку з виходом ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ;

- зобовязати нарахувати та виплатити грошову допомогу у звязку з виходом ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до ч. 16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ.

Представником відповідачів подано та підтримано в судовому засіданні клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду. Клопотання мотивоване тим, що позивач про порушення права на отримання грошової допомоги дізнався 30.10.2014 з наказу в.о. прокурора Черкаської області № 937к, яким скасовано наказ № 325к від 30.04.2014, про призначення позивачу виплати грошової допомоги, у звязку з виходом на пенсію по інвалідності, разом з цим до суду звернувся лише 03.03.2017, тому за твердженням представника відповідачів позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до адміністративного суду.

Позивач щодо задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду заперечив та зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Крім того, зазначив, що згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці» грошова допомога при виході на пенсію по інвалідності, є компенсаційними виплатами та охоплюється поняттям «заробітна плата».

Вирішуючи клопотання про залишення без розгляду позовної заяви позивача, суд виходить з такого.

Відповідно до частин 1,2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Статтею 94 Кодексу законів про працю України, визначено, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Зокрема ст. 233 Кодексу законів про працю України, зазначено що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» від 15.10.2013 №8-рп/2013, зазначено, що положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у системному зв'язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Також, слід зазначити, що стягнення з відповідача одноразової допомоги у разі звільнення, за змістом статті 2 Закону України «Про оплату праці» є компенсаційними витратами, та охоплюються поняттям «заробітна плата».

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач 03.03.2017 звернувся до суду з вимогою про нарахування та виплату грошової допомогу у звязку з виходом ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до ч. 16 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ.

Вказані позовні вимоги стосуються порушення роботодавцем законодавства про оплату праці, а тому при зверненні до суду із зазначеними позовними вимогами, строк звернення встановлюється іншим законом, зокрема ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України, якою передбачено право працівника на звернення з вимогою про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що оскільки на дані правовідносини розповсюджується ст. 233 Кодексу законів про працю України, якою не обмежено строк звернення до суду за стягненням належної заробітної плати, то позивач не пропустив строк звернення до суду із відповідним позовом до Генеральної прокуратури України та прокуратури Черкаської області про визнання протиправними дій щодо невиплати грошової допомоги та зобовязаня нарахувати та виплатити грошову допомогу у звязку з виходом на пенсію.

З урахуванням наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України та досліджених в судовому засіданні письмових доказів, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущений строк звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів, а тому у задоволенні клопотання представника відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160, 165, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідачів про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, прокуратури Черкаської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.А. Рідзель

Судді В.О. Гаврилюк

ОСОБА_4

Ухвалу складено у повному обсязі 03.04.2017.