Справа № 822/2220/16
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2220/16

Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

28 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

секретар судового засідання: Шемчук Ю.А.,

за участю:

представника позивача: Свіжого Олександра Володимировича

представника відповідача: Загороднього Віталія Сергійовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Край Поділля і К" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Край Поділля і К" до управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування розрахунку,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Край Поділля і К" 09 листопада 2016 року звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування розрахунку.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року, та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити їх.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив суд залишити її без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року - без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 07.09.2016 року посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області на підставі направлення на перевірку від 06.09.2016 року №009043 було проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Під час перевірки було зупинено транспортний засіб марки DAF, модель XF 95.380, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, що належить ТОВ "Край Поділля і К" та який прямував з м. Скала - Подільська до с. Бутенки + (м. Кременчуг - м. Полтава) під керуванням водія - експедитора ОСОБА_4 Водію було запропоновано взяти участь у габаритно - ваговому контролі транспортного засобу.

За результатами перевірки 07.09.2016 року посадовою особою відповідача складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0003540 та сформовано розрахунок №496 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 1493,70 євро..

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру до 10 відсотків - у подвійному розмірі, на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 07.09.2016 року під час перевірки транспортного засобу марки DAF, модель XF 95.380, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, що належить ТОВ "Край Поділля і К" було встановлено, що перевезення вантажу (мінеральний порошок) автомобілем позивача здійснювалось із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, а також без дозволу, виданого службою автодоріг, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Зазначена обставина підтверджується чеком вагового контролю від 07.09.2016 року.

Як вбачається з акту перевірки вказані показники нормативно допустимих, а також фактичних осьових навантажень, зафіксованих ваговим комплексом, були з перевищенням встановлених нормативів по одиничній осі (а.с.70). Водій транспортного засобу від підписання акту та надання письмових пояснень відмовився.

На підставі акту перевірки відповідачем проведений розрахунок плати за проїзд №496 від 07.09.2016 року з зазначенням перевищення нормативів: пройдена відстань - 766 км, навантаження на одиничну вісь 14 600 кг (перевищено на 3 600 кг (32, 72%), плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів, євро/км - 0,65.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції було встановлено, що вищезазначений розрахунок відповідає вимогам Порядку № 879 від 27.06.2007 року.

Так, згідно із формулою, яка наведена у вказаному Порядку, розрахунок виглядає наступним чином: 0,65 х 766 х 3 = 1 493, 7 євро. (0,65 - коефіцієнт перевищення навантаження на вісь; 766 - відстань у кілометрах, яку фактично пройшов транспортний засіб від початку шляху до пункту призначення; 3 - коефіцієнт збільшення плати за проїзд у зв'язку із перевищенням нормативу вагового параметру).

Відповідно до п. 23-24 Порядку № 879 від 27.06.2007 року власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Як вбачається з письмових пояснень головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, водію було запропоновано перемістити вантаж та ще раз пройти габаритно - ваговий контроль транспортного засобу, чого ним зроблено не було. Після цього інспектором були складені необхідні документи, і подальший рух транспортного засобу був дозволений.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що плата за проїзд нараховується за фактично пройдену з перевищенням вагових параметрів частину маршруту по території України. Оскільки водієм не були усунуті порушення, виявленні при здійснені габаритно-вагового контролю, та було продовжено рух транспортним засобом до місця призначення, така плата підлягає нарахуванню за всю відстань, яку подолав транспортний засіб.

Крім того, судова колегія зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства, що регулює правовідносини у сфері дорожнього руху, відповідальність за правильне розташування, розміщення та закріплення вантажу несе вантажоперевізник. Саме він зобов'язаний враховувати всі властивості вантажу та технічні характеристики транспортного засобу з метою недопущення порушення правил дорожнього руху та безпеки на транспорті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У зв'язку з вищезазначеним, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про правомірність їх дій, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що посадовими особами управління Укртрансбезпеки було здійснено перевірку відповідно до вимог чинного законодавства, з дотриманням порядку державного контролю на автомобільному транспорті, були з'ясовані всі обставини, які мали значення для правильного розрахунку плати за проїзд, а тому висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні адміністративного позову є правильним.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Край Поділля і К" залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 03 квітня 2017 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.