Справа № 804/3147/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2017 р. Справа № 804/3147/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Нікопольського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області Координаційного центру з надання правової допомоги Міністерства юстиції України про скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Нікопольського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області Координаційного центру з надання правової допомоги Міністерства юстиції України з вимогами:
- скасувати наказ Нікопольського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області Координаційного центру з надання правової допомоги Міністерства юстиції України від 04.05.2016 року №0407-0000090;
Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про здійснення розгляду справи без його участі.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надано письмові заперечення, в яких відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що позивачу було правомірно відмовлено у наданні безоплатної вторинної правової допомоги, оскільки п.1 ч.1 ст.14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» встановлено, що право на таку мають інваліди, які отримують пенсію або допомоги, що призначається замість пенсії, у розмірі менше двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб (2260,00 грн.), проте середній розмір пенсії позивача становить 3322,00 грн.
Враховуючи обмеженість строку вирішення справи та те, що відповідачем подана заява про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
З матеріалів справи вбачається, що
Рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради від 10.09.2014р. №327 встановлено опіку над ОСОБА_3 та призначено ОСОБА_2 його опікуном.

Рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради від 10.09.2014р. №325 встановлено опіку над ОСОБА_4 та призначено ОСОБА_2 його опікуном.

28.04.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Нікопольського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо консультації з питання представництва інтересів, як потерпілої особи, розяснення порядку визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні.

04.05.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Нікопольського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з заявою про надання безоплатної вторинної допомоги щодо надання допомоги з представництва інтересів заявника в апеляційному суді як потерпілій особі у кримінальному провадженні.

04.05.2016 року Нікопольським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги винесено наказ №0407-0000090 «Про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2», яким відмовлено останньому із посиланням на п.1 ч.1 ст.17, ч.4 ст.19, п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», оскільки сума сукупного доходу сімї відповідно до поданих підтверджуючих документів за останні 6 місяців більше суми прожиткового мінімуму сімї особи.

Постановою Марганецького ВП НВП ГУНП у Дніпропетровській області від 27.07.2016р. залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у якості потерпілих, та визнано ОСОБА_2 їх законним представником.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Законом України «Про безоплатну правову допомогу» (далі ОСОБА_5 №3460) врегульовано питання права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.

ОСОБА_5 регулює правовідносини у сфері надання безоплатної правової допомоги суб'єктам права на безоплатну первинну правову допомогу та суб'єктам права на безоплатну вторинну правову допомогу, що встановлені цим Законом (ч.1 ст..2 Закону №3460).

Статтею 3 Закону №3460 встановлено, що право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Розділом ІІІ вказаного закону врегульовано питання надання вторинної правової допомоги, як виду державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя (ст..13 Закону №3460).

Відповідно до пп. 1, 2 ч.1 ст.14 Закону №3460 право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають такі категорії осіб:

- особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо середньомісячний сукупний дохід їхньої сім'ї нижчий суми прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум" для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, інваліди, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі менше двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону;

- діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування, діти, які перебувають у складних життєвих обставинах, діти, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону.

Відповідно до довідки управління Пенсійного фонду України в м.Марганці від 28.04.2016р., ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ в м.Марганці та отримує пенсію за віком як працівник, зайнятий на підземних та відкритих гірничих роботах і в металургії, за період листопад 2015 року квітень 2016 року отримав пенсію у загальному розмірі 19932,00 грн. (середній розмір пенсії становить 3322,00 грн.).

Статтею 1 Закону України «Про Державний бюджет Укрпаїни на 2016 рік» установлено, що у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень.

Враховуючи середній розмір пенсії ОСОБА_2, суд вважає, що останній не відноситься до категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, отже наказ Нікопольського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 04.05.2016 року №0407-0000090 винесений у межах своєї компетенції та у спосіб передбачений чинним законодавством, отже підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до чч. 1, 2, 4 ст.18 Закону №3460 звернення про надання одного з видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

Звернення про надання одного з видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, що стосуються дітей, подаються їх законними представниками за місцем фактичного проживання дитини або її законних представників незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правової допомоги особа або законний представник особи повинні подати документи, що підтверджують належність особи або осіб, стосовно яких звертається законний представник, до однієї з вразливих категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.

Частиною 4 ст.20 Закону №3460 вказано, що якщо особа не має підстав для отримання безоплатної вторинної правової допомоги, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги і надсилає копію цього рішення особі, яка звернулася про надання такої допомоги, з одночасним роз'ясненням порядку оскарження рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.

З огляду на викладене, суд вважає доводи позивача необґрунтованими, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, суд акцентує увагу, що ОСОБА_2 є опікуном ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є потерпілими по кримінальному провадженню №0000005 від 10.12.2012 року.

Як судом встановлено зі звернення ОСОБА_2 до Нікопольського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про надання безоплатної вторинної допомоги від 04.05.2016р., позивач звертається не як представник, а як особа, що потребує надання безоплатної правової допомоги.

Задля надання безоплатної правової допомоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позивач до Нікопольського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги не звертався.

Отже суд розяснює, що позивач, як законний представник (опікун) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 має право звернутись до суб'єкта надання безоплатної первинної правової допомоги за отриманням такої допомоги саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як осіб, віднесених до категорії осіб: діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування, діти, які перебувають у складних життєвих обставинах, діти, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Нікопольського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області Координаційного центру з надання правової допомоги Міністерства юстиції України про скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) ОСОБА_1