Справа № 210/5027/16-а
Суддя: Вікторович Н. Ю.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5027/16-а
Провадження № 2-а/210/35/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

"28" березня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання: Ширинової К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку ст.41 КАС України, без участі сторін, та без фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм, справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій та рішень суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2016 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із вищевказаним адміністративним позовом звернулася ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що з 05 серпня 2013 року, на підставі її заяви, Пенсійний Фонд України, в особі Управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області їй було призначено пенсію за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як матері дитини-інваліда з дитинства, яку виховувала до восьмирічного віку.

З 20 липня 1992 року по даний час вона працює на посаді завідувача сектору з питань усиновлення, опіки та піклування служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради.

З 01 квітня 2015 року набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VІІІ, відповідно до якого у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, які, працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судоустрій і статус суддів», «Про прокуратуру», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» тимчасово не виплачуються.

З 01 січня 2016 року набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII, відповідно до якого у період з 01 січня 2016 року по 31 груд¬ня 2016 року особам, які працюють на посадах, що дають право на призна-чення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) у порядку та на умовах, передбаченими законами України «Про статус народного депутата України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судоустрій і статус суддів», «Про прокуратуру», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються.

У відповідності з положеннями Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, вона є застрахованою особою.

Згідно з вимогами ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, між¬народному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Вказує на те, що вона виховувала дитину-інваліда з дитинства та пенсійні виплати їй призначено задовго до набрання чинності змінами статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» про тимчасове припинення виплати пенсій у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року, то Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України незаконно безпідставно, грубо порушуючи гарантовані Основним законом України її конституційні права, позбавило її соціальної виплати, - пенсії за віком, як матері яка виховала дитину-інваліда на підставі нормативно-правового акту, що грубо суперечить вимогам Конституції України та міжнародним правовим актам.

Крім того, вважає, що відповідач, не виплачуючи їй пенсії у розмірі, встановленому Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та відмовляючи їй у задоволенні заяви від 06 жовтня 2016 року щодо виплати пенсії за віком у встановленому розмірі, діяв у порушення вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На підставі вищезазначеного Закону №213-VІІІ, з 01 квітня 2015 року відповідач нараховував однак не виплачував їй пенсію за віком.

06 жовтня 2016 року вона звернулася до відповідача з письмовою заявою про поновлення виплати пенсії та отримала відповідь, що в зв'язку з тим, що вона працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», (із змінами та доповненнями), виплата пенсії тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та II групи, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Зазначає, що з даною позицією Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області не можна погодитися з наступних підстав.

Так, приписами ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пенсійне забезпечення громадян України, порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом Україну «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовим актами.

02 березня 2015 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року. Тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни», гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

З 01 січня 2016 року пенсії, що призначаються відповідно до цього Закону, виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку). Відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судоустрій і статус суддів». За змістом цієї правової норми, вона чітко визначає подію з ненастанням якої припиняють свою дію норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судоустрій і статус суддів».

Конституційний Суд України у п.3 мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1997 року №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована одно предметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часі раніше. Вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність норми Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) за цими Законами не призначаються. На даний час особам, які підпадають під дію Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій вона працює не дає право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», у зв'язку з чим відпали, передбачені п.5 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, підстави для призупинення виплати пенсій на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Крім цього, в тексті вказаного Закону чітко визначено, з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пен¬сії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до зако¬нів України. Приписами ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Крім того, відповідно до ст.ст.22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене зако¬нами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом при¬йняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст.22 Конституції України не допускається.

При цьому, право на пенсію виникло ще при призначенні пенсії, а отже з 01 червня 2015 року перешкоди для виплати вказаної пенсії відсу¬тні.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загально¬обов'язкове державне пенсійне страхування», працюючі пенсіонери можуть і надалі здійснювати перерахунок пенсії через кожні два роки роботи (з ураху¬ванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (поперед¬нього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі). У разі якщо застра-хована особа після призначення пенсії має менш як 24 місяці страхового ста¬жу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після приз¬начення з урахуванням страхового стажу після її призначення та заробітної плати, з якої призначено пенсію. У разі якщо застрахована особа після приз¬начення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення пен¬сії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробіт¬ної плати, з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пе¬нсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії.

Враховуючи вищевикладене вважає, що Криворізьке південне об'єднане управління Пен-сійного фонду України Дніпропетровської області неправомірно відмовило їй у відновленні з 01 квітня 2015 року виплати раніше призначеної пенсії від¬повідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ».

На підставі викладеного позивач ОСОБА_2 просить суд задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, визнати протиправними дії Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, щодо припинення з 01 квітня 2015 року виплати їй пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, в раніше призначеному розмірі відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області поновити їй з 01 квітня 2015 року виплату раніше призначеної пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести її виплату; зобов'язати Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зробити їй з 05 серпня 2015 року перерахунок раніше призначеної пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести її виплату; стягнути з Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на її користь витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань в розмірі 551,20 гривня.

Позивач ОСОБА_2 до зали суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених в адміністративному позові, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача, - Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, у судовому засіданні також не був присутнім, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в котрих зазначає, що відповідно до ч.1 та ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися, про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки пенсія є щомісячною виплатою, позивач мала змогу дізнатися про можливе порушення її прав ще 01 квітня 2015 року, оскільки саме з даної дати їй припинено виплату пенсії. Відповідно до адміністративного позову, в суд позивач звернулася 09 листопада 2016 року, що є порушенням строку встановленого ст.99 КАС України, тому згідно ч.1 ст.100 КАС України є підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Відносно позовних вимог про визнання дій Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо припинення з 01 квітня 2015 року виплати пенсії за віком позивачеві ОСОБА_2, зобов'язання Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області поновити виплату призначеної пенсії позивачу ОСОБА_2 з 01 квітня 2015 року зазначає, що відповідно до матеріалів пенсійної справи позивач з 06 серпня 2013 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (з 01 квітня 2016 року Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

06 жовтня 2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою в якій просила поновити їй виплату пенсії з 01 квітня 2015 року. Відповідач листом від 12 жовтня 2016 року №К-57/03/43 повідомив про відсутність законних підстав для поновлення пенсії позивачу з 01 квітня 2015 року.

Вважає дану відповідь правомірною та такою, що відповідає чинному законодавству України враховуючи наступне. Згідно документів пенсійної справи позивач з 20 липня 1992 року і по даний час працює на посаді завідувача сектору з питань усиновлення, опіки та піклування служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради, тобто є посадовою особою та перебуває на службі в органі місцевого самоврядування. 01 квітня 2015 року набув чинності Закон №213-VIII, яким зокрема, внесено зміни до частини сьомої статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», яку доповнили реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються».

При цьому, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 року №213-VIII «Про внесення змін до, деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» встановлено, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24 грудня 2015 року внесено зміни до частини сьомої статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», яку було викладено таким чином: «Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються».

Після звільнення з посади органу місцевого самоврядування, пенсія поновлюється, інших підстав для поновлення пенсії не встановлено.

Таким чином, законодавчо встановлено заборону виплати з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року призначених пенсій, особам, які є посадовими особами місцевого самоврядування, у період їх служби в органах місцевого самоврядування.

Виходячи з наведених законодавчих норм, враховуючи, що позивач в період з 20 липня 1992 року і по даний час перебуває на посаді органу місцевого самоврядування, вважає правомірними дії відповідача, щодо не виплати пенсії позивачу з 01 квітня 2015 року.

Відносно позовних вимог про зобов'язання Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зробити перерахунок пенсії позивачу ОСОБА_2 з 05 серпня 2015 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначає, що відповідно до ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії здійснюється з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи той факт, що в серпні 2015 року позивач не зверталася до відповідача з відповідною заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії, законних підстав для проведення перерахунку пенсії позивача 05 серпня 2015 року у відповідача не було.

Посилається на ті обставини, що 11 листопада 2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до протоколу від 14 листопада 2016 року позивачу було проведено перерахунок, але у зв'язку із наявністю обмежень, щодо виплати пенсії позивача, пенсію відповідно до здійсненого перерахунку їй було виплачено в січні 2017 року.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.41 КАС України.

Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений адміністративний позов не підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного.

Судом у судовому засіданні встановлено що, позивач ОСОБА_2 (а.с.10, 11) з 20 липня 1992 року і по даний час працює на посаді завідувача сектору з питань усиновлення, опіки та піклування служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради, тобто є посадовою особою та перебуває на службі в органі місцевого самоврядування (а.с.13-14).

05 серпня 2013 року, на підставі заяви ОСОБА_2, Пенсійним Фондом України, в особі Управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, правонаступником якого є Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, їй було призначено пенсію за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як матері дитини-інваліда з дитинства (а.с.15, 16, 17).

З 01 квітня 2015 року виплату пенсії ОСОБА_2 було припинено, 06 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до відповідача із письмовою заявою про поновлення виплати пенсії (а.с.8) та отримала відповідь від Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року №К-57/03/43, що у зв'язку із тим, що вона обіймає посаду, яка дає право на призначення пенсії на умовах, передбачених Закону України «Про державну службу», виплата пенсії з квітня 2015 року припинена.

Повно, всебічно та об'єктивно ознайомившись із матеріалами справи, суд дійшов висновку що вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправними дій Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо припинення з 01 квітня 2015 року виплати ОСОБА_2 пенсії в раніше призначеному розмірі відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та зобов'язання Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської відновити ОСОБА_2 з 01 квітня 2015 року виплату раніше призначеної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплатити недоплачену суму пенсії, є необґрунтованими та не можуть бути задоволеними з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», служба в органах місцевого самоврядування, - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Дія цього закону не поширюється на технічних працівників та обслуговуючий персонал органів місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється дія цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно зі ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування, виходячи з умов оплати праці, встановлених для державних службовців відповідних категорій і посад. Пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу, за рахунок внесків до Пенсійного фонду України, що сплачуються відповідно до закону.

Таким чином, посадові особи органів місцевого самоврядування в частині оплати праці та пенсійного забезпечення прирівнюються до державних службовців відповідних категорій.

У відповідності до ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції, що діяла до 01 квітня 2015 року) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше десяти років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, пунктом 9 якого частину сьому статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються».

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» передбачено, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 4 Прикінцевих положень вказаного закону, покладено обов'язок на Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: підготувати та подати до 01 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах; забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень вказаного закону, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

При цьому, з 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24 грудня 2015 року, яким внесено зміни до ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» шляхом зміни цифр і слів «01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року» на «01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року».

Відповідно до ч.7 ст.21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції, що діяла на момент звернення позивача до пенсійного органу із заявою про поновлення виплати пенсії), тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам, які працюють на посадах, що дають право на призна¬чення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) у порядку та на умовах, передбаченими законами України «Про статус народного депутата України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судоустрій і статус суддів», «Про прокуратуру», пенсії, призначені відповідно до Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються.

Отже, під час розгляду даної справи застосуванню підлягає спеціальний закон, який регулює правовідносини пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців та прирівняних до них осіб - посадових осіб органів місцевого самоврядування, яким є, зокрема, Закон України від 02 березня 2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Враховуючи те, що з 20 липня 1992 року і по даний час позивач ОСОБА_2 працює на посаді завідувача сектору з питань усиновлення, опіки та піклування служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради, тобто є посадовою особою та перебуває на службі в органі місцевого самоврядування, суд дійшов висновку, що Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з урахуванням приписів Закону №213-VIII правомірно не здійснювало позивачу виплату пенсії з 01 квітня 2015 року.

Посилання позивача на те, що починаючи з 01 червня 2015 року посада, на якій вона працює, не дає право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відпали, передбачені п.5 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, підстави для призупинення виплати пенсій на підставі ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому підстави для невиплати їй пенсії відпали, суд вважає необґрунтованими, оскільки положення ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» чітко визначає, що підставою для тимчасової невиплати пенсії є період служби в органах місцевого самоврядування, а не право на призначення пенсії.

Чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством не передбачено застережень щодо поновлення виплати пенсії особам, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних.

В даному випадку, вищевказані положення законодавства щодо тимчасового обмеження виплати нарахованих пенсій не скасовані, їх положення не визнані неконституційними, а тому враховуючи, що позивач працює на посаді, яка пов'язана з службою в органах місцевого самоврядування, суд вважає, що пенсійний орган мав правові підстави для припинення виплати її пенсії, починаючи з 01 квітня 2015 року.

Більш того, правомірність вказаного обмеження також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

В свою чергу, суд вважає положення Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» спеціальними, у зв'язку з проходженням позивачем служби в органі місцевого самоврядування.

Крім того, суд зазначає, що Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції від 02 березня 2015 року), містить зобов'язання для органів ПФУ щодо припинення виплати будь-якого виду пенсії особам які працюють в органі місцевого самоврядування та не має жодних виключень.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки дії відповідача щодо обмеження виплати пенсії ОСОБА_2 є правомірними.

На підставі викладеного, керуючись положеннями Конституції України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст.ст.8-12, 69, 71, 99, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні вимог за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій та рішень суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з отримання копії постанови сторонами у справі а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області.

Суддя: Н. Ю. Вікторович