Справа № 180/29/16-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року м. Київ К/800/22129/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Заїки М.М., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Марганецької міської ради Дніпропетровської області, міського голови м. Марганця Дніпропетровської області Жадько Олени Анатоліївни про визнання незаконними дій та скасування рішень, за касаційними скаргами ОСОБА_5 на ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня і 18 липня 2016 року, -

у с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до Марганецької міської ради Дніпропетровської області (далі - міськрада) та міського голови зазначеної міськради з позовом, у якому просили визнати незаконними та протиправними дії щодо порядку скликання 2-ої чергової сесії Марганецької міської ради VІІ скликання, визнати незаконним проведення такої сесії від 3 грудня 2015 року, скасувати 24 рішення міськради, визнати незаконними та протиправними дії міського голови щодо порядку скликання 3-ої чергової сесії міськради, визнання незаконним проведення такої сесії від 24 грудня 2015 року та скасувати 98 рішень цієї міськради від 24 грудня 2015 року, а також визнати протиправними дії голови міськради в частині ухвалення рішень зазначених 2-ї та 3-ї сесій.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня апеляційну скаргу позивача залишено без руху, а наступною ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2016 року таку повернуто заявнику, у зв'язку не усуненням недоліків.

У касаційних скаргах позивач ОСОБА_5, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати судові рішення, а справу направити для продовження розгляду.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційних скарг, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення з таких підстав.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху та в подальшому повертаючи її, суд попередньої інстанції, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що позивач не усунув недоліки скарги.

Так, у відповідності до частини 3 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

В свою чергу, пунктом 1 частини 3 цієї ж статті Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня апеляційну скаргу позивача залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано у чотирнадцятиденний строк з дня її отримання усунути недоліки шляхом повної сплати судового збору, у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». Наступною оскаржуваною ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2016 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику, у зв'язку не усуненням зазначених недоліків.

Залишаючи зазначену апеляційну скаргу без руху апеляційний суд виходив зі ставок та розміру судового збору, встановлених статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та роз'яснив позивачу про необхідність сплати судового збору в повному розмірі за подання апеляційною скарги, виходячи з позовних вимог немайнового характеру.

Так, за змістом статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову фізичною особою розмір ставки судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому, розмір ставки за подання апеляційної скарги становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Так, з матеріалів справи вбачається, що окрім протиправності дії міськради, позивачами також оскаржується низка рішень 2-ої та 3-ої сесії міськради від 3 та 24 грудня 2015 року відповідно, зокрема №№ 7-2/VII - 28-2/VII та №№ 29-3/VII - 126-3/VII, а всього заявлено 127 позовних вимог. При цьому, позивачем сплачено за подання апеляційної скарги лише 4850,57 грн. судового збору.

Суд апеляційної інстанції правильно виходив з вимог абзацу 2 частини 3 статті 6 зазначеного Закону вказавши на необхідність сплати судового збору, виходячи з розміру ставки за кожну вимогу немайнового характеру окремо.

Суд дійшов правильного висновку про необхідність саме такої сплати, з огляду на суть та кількість позовних вимог.

Такий висновок судів є обґрунтованим з огляду на суть кожного зазначеного рішення міськради, які за своїм змістом стосуються різних суб'єктів, тобто є абсолютно окремими рішеннями колегіального органу, що стосуються різних аспектів його владних повноважень. Так, зокрема одні з таких рішень стосуються визнання такими, що втратили чинність попередніх рішень міськради, інші стосуються окремих суб'єктів щодо застосування до них заохочень та певних дисциплінарних стягнень, також окремі рішення містять положення про фінансування місцевих бюджетів, певних програм тощо. Отже, враховуючи кількість таких вимог, за подання апеляційної скарги позивач мав сплатити за кожну окремо.

Згідно вимог абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З огляду на вказані вимоги Закону, посилання позивача на взаємозв'язок низки позовних вимог про скасування спірних рішень міськради, як похідних від оскарження саме сесій міськради та пов'язаних з цим дій відповідача, є непереконливими, оскільки законодавство не встановлює будь-яких пільг у випадку об'єднання основних та похідних вимог позовної заяви, а також не ставить в залежність між собою різні вимоги у розрізі такої сплати.

Тому, оскільки ставка судового збору за подання апеляційної скарги прямо залежить від ставки судового збору за подання позову немайнового характеру, доводи позивача не ґрунтуються на чинному законодавстві і є помилковими.

Разом з цим, суд встановив, що вимоги оскаржуваної ухвали про усунення недоліків та сплату судового збору, в повному обсязі, позивачем не виконано.

За таких обставин, суд дійшов правильного висновку про повернення апеляційної скарги позивачу, застосувавши наслідки, передбачені пункту 1 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня і 18 липня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає.

Судді: М.М. Заїка

Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк