Справа № 642/917/17
Суддя: Вікторов В. В.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 642/917/17
Провадження № 2а/642/145/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Вікторов В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просив:
1) Визнати протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;
2) Скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі(смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оформлене пунктом 35 протоколу № 3 від 13.01.2017 року ;
3) Зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. у зв`язку з встановленням йому третьої групи інвалідності, та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 ;
4) Зобов`язати Міністерство оборони України подати звіт про виконання судового рішення;
5) Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 після надходження рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги здійснити виплату вказаної допомоги.
В обґрунтування позову посилався на те, що відповідно до Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей ( далі Закон № 2011-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, які призначені на навчальні (або перевірочні) та соціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі постанова № 975 від 25.12.2013 року Порядок відповідно) він має право на отримання одноразової грошової допомоги військовослужбовця, та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності. Відповідач неправомірно ухиляється від прийняття рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги. Окрім того, право позивача на вказану одноразову грошову допомогу вже було встасновлено постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.08.2016р. по справі №642/5043/16-а, яке не було скасоване та набрало законної сили.

Від представника відповідача Міністерство Оборони України у встановлений строк надійшли письмові заперечення, в яких він зокрема зазначає про те, що на момент встановлення позивачу інвалідності чинним законодавством України не було передбачено виплати одноразової грошової допомоги звільненим військовослужбовцям строкової військової служби у разі встановлення останнім інвалідності після спливу тримісячного строку після звільнення зі служби, а тому вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та незаконними. Крім того, позивачем не були надані всі необхідні документи, передбачені Порядком №499 (так само, як і Порядком №975), що унеможливлює визначення його права на отримання одноразової грошової допомоги.
Від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 заперечення проти позову не надійшли.
Згідно зі ст. 183-2 КАС України даний позов підлягає розгляду та вирішенню у порядку скороченого провадження. При цьому суд відзначає, що оскільки матеріали справи містять докази, які в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, то спір підлягає вирішенню на підставі наявних у справі документів.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Згідно військового квитка НОМЕР_1 , довідки Ізюмсько-Борівського об`єднання міського військового комісаріату № 102 від 21.03.2013 року, архівної довідки № 8/184392 від 16.10.2013 року з 31.03.1983 р. по 10.08.1985 р. ОСОБА_1 проходив службу у Збройних Силах, у тому числі з 28.06.1983 р. по 05.08.1985 р. приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан у складі в/ч польова пошта НОМЕР_2 .
Згідно довідки МСЕК серія 10 ААВ № 644224 від 31.07.2014 року ОСОБА_1 була встановлена IІІ група інвалідності вперше з 30.07.2013, у зв`язку з травмою (контузією) пораненням і захворюваннями, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час перебування в країнах, де велись бойові дії на строк до серпня 2015 р. Під час чергового огляду з тих же підстав позивачу повторно встановлена третя група інвалідності на строк з 01.08.2015 року до 01.08.2018 року, що підтверджується Довідкою до акта огляду МСЕК від 05.08.2015 р. серія 12 ААА № 104509.
Постановою Ленінського районного Суду м. Харкова від 30.08.2016р. по справі №642/5043/16-а було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнано протиправними бездіяльність Харківського Обласного Військового Комісаріату, яка полягає в не поданні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги ...» та Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014р. Також, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 подати висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів - Міністерству Оборони України, щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги...» та Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року.

Дана постанова залишена в силі ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2016.

Також, вказаною постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 30.08.2016 встановлено, що обов`язок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому ІII групи інвалідності, у зв`язку з травмою (контузією) пораненням і захворюваннями, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час перебування в країнах, де велись бойові дії, покладений саме на Міністерство оборони України. Крім того суд, звертав увагу на те, що на засіданні Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України встановлено причинний зв`язок захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв позивача, пов`язаних з виконуванням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Відповідно до ч.1 ст. 72 обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Також, про підтвердження обставин поранення позивача свідчать витяг із протоколу засідання ЦВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №971 від 22.04.2013, поранення, контузія та захворювання ОСОБА_1 пов`язані із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велися бойові дії.

Листом від 07.02.2017 року № 334/ВСЗ ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомив позивача про рішення Комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі ( смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 13.01.2017 року, протокол № 3, п.35, позивачу повідомлено, що : «Розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги. «35.рядовому в запасі ОСОБА_1 , документи якого надійшли з Харківського ОВК відповідно до постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 30.08.2016 року за справою № 642/5043/16-а та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2016 р., якого 06.08.1985 р. звільнено зі строкової військової служби та 30.07.2013 р. під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом ІІІ групи внаслідок травми, поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії (довідка МСЕК серія 10 ААВ № 644224 від 31.07.2013 р.), а 01.08.2015 під час повторного огляду підтверджено встановлену групу інвалідності (довідка МСЕК серії 12 ААА № 104509 від 05.08.2016). Згідно з ч.6 ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції яка діяла на час первинного встановлення заявнику інвалідності, а також п.п.4 п.2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою КМ України від 28.05.2008р. № 499, одноразова грошова допомога військовослужбовцям строкової служби призначається у разі, якщо інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби, настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби. ОСОБА_1 інвалідність встановлено понад 3-х місячний строк після звільнення зі служби, у зв`язку з чим відмовити в призначенні одноразової грошової допомоги».
Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Правове регулювання відносин між державою і громадянином України у зв`язку із виконанням конституційного обов`язку, щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону № 2232 - ХІІІ.
Відповідно до ст. 41 цього Закону виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні ( або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюються в порядку і на умовах, встановлених Законом № 2011-ХІІ.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом № 2011-ХІІ.
В силу вимог статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції Українита законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дія цьогоЗаконупоширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти

Розділом другим цього Закону встановлені права військовослужбовців, зокрема щодо грошового забезпечення.
Частиною 1 статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, чи для проходження служби у військовому резерві гарантована державна виплати, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Пунктом 4 частини 2 статті 16 вказаного закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті ( п.4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ).
Отже право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Такі висновки щодо застосування норм права наведені у постанові Верховного Суду України від 21.04.2015р. по справі №21-135а15, які мають враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права (ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Відповідно до п.2 постанови № 975 від 25.12.2013 року особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, зокрема, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Згідно п. 2 Порядку днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Пунктом 6 Порядку визначено що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Чинним Порядком не передбачено право керівника уповноваженого органу приймати рішення про направлення документів на доопрацювання, і навпаки зазначається про можливість оскарження рішення про відмову у призначенні грошової допомоги (пункти 13 та 15).
Відповідно до п. 19 Порядку призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Згідно п.4.7. Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014р. у разі захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) в період проходження військової служби військовослужбовець направляється на медичний огляд до ВЛК для визначення ступеня його придатності до військової служби та встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) чи захворювання з виконанням обов`язків військової служби або з проходженням військової служби. Рішення ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовця оформлюється свідоцтвом про хворобу, довідкою ВЛК, витягом з протоколу засідання ВЛК. Після проходження ВЛК у разі звернення військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби) лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я оформляє необхідні документи на МСЕК для встановлення йому групи інвалідності та (або) відсотка втрати працездатності.
У разі настання інвалідності подаються такі документи: висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, який визнаний інвалідом (додаток 13); заява про виплату одноразової грошової допомоги (додаток 12); копія довідки МСЕК про встановлення групи та причинного зв`язку інвалідності; копії свідоцтва про хворобу, постанови чи довідки відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва); витяг з наказу командира військової частини про виключення зі списків особового складу частини (для військовослужбовців строкової військової служби - копія військового квитка); копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я, по батькові та місце реєстрації; копія документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копія сторінки паспорта з такою відміткою); копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.
Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.
Пунктом 12 Порядку ( затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975) визначено порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги.
Виходячи з буквального тлумачення ст. 16 Закону № 2011-ХІІ суд приходить до висновку, що позивач має право на її отримання, у відповідності до чинного законодавства.
Судом вбачається що відповідач в порушення Конституції України, законодавства України, підзаконних нормативно - правових актів незаконно та необґрунтовано відмовив позивачу у виплаті грошової допомоги, що дає підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.
Крім того, позивач, звертаючись до суду із позовом, порушив питання, що стосується здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі.
Відповідно до ч. 1ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи ст.ст. 2,3,14 КАС України щодо обов`язковості судових рішень, ст.181 КАС України щодо процесуальної можливості сторони виконавчого провадження оскаржити дії державного виконавця у процесі виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання.
З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд приходить до висновку, що позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 19, 22, 46 Конституції України, статтями 2, 18, 94, 99, 104-106, 158-163, 183-2, 254, 256 КАС України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі(смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оформлене пунктом 35 протоколу № 3 від 13.01.2017 року.
Зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. у зв`язку з встановленням йому третьої групи інвалідності, та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 .
Зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат після надходження рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги здійснити виплату вказаної допомоги.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України судовий збір в дохід держави у розмірі 320 (триста двадцять) грн.
Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 320 (триста двадцять) грн.
Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки, в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги стороною, або іншою особою, яка брала участь у справі, у десятиденний строк з моменту отримання копії постанови.
Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.
Суддя В.В.Вікторов