Справа № 689/615/17
Суддя: Соловйов А. В.
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/615/17
Категорія 18 2-а/689/24/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2017 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Соловйова А.В.,

при секретарі Цмикайло Т.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП Ярмолинецького відділення поліції Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області підполковника поліції Садовця Р.Ю. про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до начальника СРПП Ярмолинецького відділення поліції Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області підполковника поліції Садовця Р.Ю. про скасування постанови про адміністративне правопорушення БР№397982 від 08.03.2017 р., просить закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 6 ст. 121 КУпАП за те, що 08.03.2017 р. близько 00:05 год. в смт. Ярмолинці по вул. Петропавлівській він керував автомобілем Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_1 в темну пору доби із неосвітленим номерним знаком та відсутнім розсіювачем на задній правій фарі. Посилається на відсутність самого факту порушення, оскільки таке пошкодження могло виникнути вже під час руху автомобіля; порушення відповідачем вимог ст. 276 КУпАП, що полягало у розгляді справи не за місцезнаходженням органу поліції, а на місці вчинення правопорушення, що унеможливило розгляд справи, який мав би передувати винесенню постанови; порушення вимог ст. ст. 278 та 289 КУпАП, що полягало у позбавленні можливості звернутись за правовою допомогою, не складанні протоколу не зважаючи на незгоду позивача із постановою.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з аналогічних мотивів. Ствердив, що у вказаний у постанові час і місці, зазначеним транспортним засобом він рухався в смт. Ярмолинці від парку до вул. Набережної по вул. Петропавлівській. Поблизу Ярмолинецької ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 його транспортний засіб був зупинений. Визнав, що у діях відповідача не було порушень вимог ст. 279 КУпАП, проте, було допущено порушення ст. 278 КУпАП, оскільки внаслідок розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу він був позбавлений можливості скористатись правовою допомогою, на місці зупинки у нього була відсутня викрутка і він не міг на місці зупинки транспортного засобу замінити освітлювальний прилад. Визнав, що дійсно, на момент зупинки транспортного засобу у нього не працювала під світка номерного знаку, був відсутній задній розсіювач світла, хоча сама лампочка під ним світилась. Визнав також, що його автомобіль напередодні зазнав механічного ушкодження із задньої сторони внаслідок ДТП. Ствердив, що перед виїздом він перевірив справність транспортного засобу, а відтак пошкодження могло статись під час руху.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з мотивів, зазначених у запереченнях. Ствердив, зокрема, що в силу ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний не лише перед вирушенням у дорогу, а й у дорозі стежити за технічним станом транспортного засобу. Така ж вимога міститься і в пп. пп. «а», «б» п. 2.3. ПДР України. Вважає, що несправність підсвітки номерного знаку не могла виникнути під час руху, оскільки таку підсвітку в автомобілі даної моделі забезпечують дві освітлювальні точки, а не одна, а відсутність розсіювача стоп-сигналу за зовнішніми ознаками носить аварійне походження. Розгляд справи відбувся на місці зупинки транспортного засобу на території обслуговування Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області. Ствердив, що жодних клопотань про надання правової допомоги відповідач не заявляв, а про несправність освітлювальних приладів автомобіля неодноразово попереджався працівниками Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області.

В судове засідання 29.03.2017 р. відповідач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Постановою про адміністративне правопорушення БР№397982 від 08.03.2017 р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 6 ст. 121 КУпАП за те, що 08.03.2017 р. близько 00:05 год. в смт. Ярмолинці по вул. Петропавлівській він керував автомобілем Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_1 в темну пору доби із неосвітленим номерним знаком та відсутнім розсіювачем на задній правій фарі, чим порушено пп. пп. 2.9 «в», 31.4.3 «г» ПДР України.

Згідно із пп. 2.9. «в» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості). Згідно із пп. 31.4.3. «г» правил забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу.

Позивач заперечував факт даних порушень у позовній заяві. Однак, факт їх вчинення підтверджується матеріалами фото- та відео фіксації, а також згодом у судовому засіданні було визнано позивачем. Покликання позивача на те, що такі ушкодження були відсутні під час початку руху та виникли у дорозі, не звільняють його від відповідальності в силу вимог ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», згідно із якою водій зобов'язаний не лише перед вирушенням у дорогу, а й у дорозі стежити за технічним станом транспортного засобу. Така ж вимога міститься і в пп. пп. «а», «б» п. 2.3. ПДР України. Окрім того, сторонами визнано, що в автомобілях Volkswagen Golf під світка номерного знаку здійснюється за допомогою не однієї, а двох освітлювальних точок і обидві вони виявились несправними на час зупинки транспортного засобу. Визнано також, що розсіювач на задній правій фарі був відсутній внаслідок його ушкодження під час ДТП, що як визнав позивач, мало місце напередодні. Відтак, така несправність була йому відома до початку руху.

Згідно із ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Сторонами також визнано, що позивач заперечував проти складання постанови, однак, протокол про адміністративне правопорушення не складався. Зазначене позивач вважає незаконним. Проте, таке твердження суперечить ч. 5 ст. 258 КУпАП. Згідно із вказаною нормою, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, однак, крім випадків, зокрема, правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Позивач також у позовній заяві посилається на порушення відповідачем його права на юридичну допомогу. Таке право гарантовано особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ст. 268 КУпАП, однак, стверджуючи про намір скористатись цим правом позивач не покликався на будь-які перешкоди у цьому, але не скористався ним під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, не зважаючи на доступність телефонного зв'язку, не скористався ним і під час розгляду справи судом. Відтак, таке посилання позивача носить формальний характер. Також, суд розцінює як формальне посилання позивача на розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем розташування правоохоронного органу, оскільки позивачем не обґрунтовано, яким чином ця обставина вплинула на наслідки розгляду справи. Твердження про неврахування працівником поліції сімейного та майнового стану позивача не заслуговує на увагу враховуючи, що позивач ствердив, які саме відомості про себе він повідомив працівнику поліції, додаткових даних, які мали б значення для справи і які не були враховані суду не повідомив. Міра покарання була обрана відповідачем з врахуванням отриманих відомостей у єдиному передбаченому санкцією статті розмірі.

Згідно із ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Покликання позивача на рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 р. №5-рп/2015 у справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ґрунтується на помилковому тлумаченні змісту цього рішення. Зазначеним рішенням роз'яснено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Це положення було дотримано відповідачем.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач посилається на малозначність порушення. Однак, враховуючи об'єктивну та очевидну небезпеку для інших учасників дорожнього руху, яка створювалась транспортним засобом позивача у темну пору доби без належної роботи освітлювальних приладів, суд погоджується із відповідачем про відсутність ознак малозначності такого порушення. При цьому, позивачем визнано, що з приводу неналежної роботи освітлювальних приладів автомобіля він попереджався працівниками поліції раніше.

У зв'язку із цим, відповідач підставно виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням наведеного, з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 6 ст. 121 КУпАП та відсутність стверджуваних позивачем порушень закону зі стороні відповідача.

Відтак, у позові слід відмовити. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159 - 162, 171-2 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд

постановив:

У позові відмовити повністю.

В світлі рішення Конституційного Суду України від 08.04.2015 р. №3-рп/2015 у справі №1-6/2015 на постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя А.В.Соловйов