Справа № 242/5320/16-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Черков В.Г.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року справа №242/5320/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Суддів: Ханова Р.Ф.

Василенко Л.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 11 січня 2017 року у справі № 242/5320/16-а за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення № 2280, зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2016 року ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області (далі - відповідач, УПФУ в м. Димитрові) з вимогами про визнання протиправним рішення відповідача № 2280 та скасувати його; зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до його заяви від 20 вересня 2016 року № 2280, зарахувавши на підставі записів його трудової книжки НОМЕР_1 до загального та спеціального пільгового стажу роботи в умовах зайнятості повний робочий день під землею (в шахті) наступні періоди:

-в ВП «Шахта «Чайкіно» ДП «Макіїввугілля» з 24.09.1990 р. по 31.07.1998 р.;

-в ПАО «Шахтоуправління «Донбас» з 28.01.2008 р. по 15.04.2014 р. (арк. справи 3-4).

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 11 січня 2017 року вказаний адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення відповідача № 2280; зобов'язано останнього повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії відповідно до його заяви від 20.09.2016 р. № 2280, зарахувавши на підставі записів трудової книжки НОМЕР_1 до загального та спеціального пільгового стажу роботи в умовах зайнятості повний робочий день під землею (в шахті) наступні періоди: в ВП «Шахта «Чайкіно» ДП «Макіїввугілля» з 24.09.1990 р. по 31.07.1998 р.; в ПАО «Шахтоуправління «Донбас» з 28.01.2008 р. по 14.04.2014 р. В решті позовних вимог відмовлено (арк. справи 45-46).

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції відповідач (далі - апелянт) подав апеляційну скаргу, в доводах якої вказав, що не має підстав для зарахування стажу роботи позивача в ВП «Шахта «Чайкіно» ДП «Макіїввугілля» з 24.09.1990 р. по 31.07.1998 р. та в ПАО «Шахтоуправління «Донбас» з 28.01.2008 р. по 15.04.2014 р., оскільки в трудовій книжці відсутній запис про підставу звільнення 31 липня 1998 року з підприємства ДП «Шахта «Чайкіно» - відсутня дата та номер наказу про звільнення, що суперечить п. 2.27 Наказу Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, а також Порядку № 637, а посилання позивача суду першої інстанції на уточнюючі довідки, у тому числі по вищенаведеному наказу апелянт не приймає, оскільки вони видані з непідконтрольної українській владі території, а на виконання статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» управління позбавлено можливості перевірити їх достовірність. Крім цього апелянт зауважив на тому, що згідно наданих позивачем документів (довідка про пільговий стаж № 134 від 16 березня 2015 року, копія трудової книжки, завірена ПАО «Шахтоуправління «Донбас») вбачається, що позивач на момент звернення за призначенням пенсії є працюючим, а в заяві вказує, що він не працює, страхові внески за нього як за платника страхових внесків підприємство сплатило востаннє в травні 2014 року, а тому по теперішній час зарахувати стаж неможливо.

З урахуванням викладеного апелянт просив суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову (арк. справи 49-52).

Таким чином спірним питанням даної справи з урахуванням доводів апеляційної скарги є підтвердження позивачем його стажу роботи в ВП «Шахта «Чайкіно» ДП «Макіїввугілля» з 24.09.1990 р. по 31.07.1998 р. та в ПАО «Шахтоуправління «Донбас» з 28.01.2008 р. по 15.04.2014 р, та як наслідок наявність підстав у розумінні пункту «а» статті 13 ЗУ № 1788 для зарахування позивачу на підставі записів трудової книжки НОМЕР_1 до загального та спеціального пільгового стажу вказані періоди роботи в умовах зайнятості повний робочий день під землею (в шахті).

Позивач та відповідач до судового засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином, просили розглядати справу за їх відсутністю.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач звертався до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», проте рішенням управління від 22 жовтня 2016 року йому було відмовлено в зарахуванні вказаного періоду до стажу у зв'язку з тим, що підприємства знаходяться на території, тимчасово не підконтрольній українській владі, а тому в розумінні ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII де визначено, що будь-який акт, або рішення видане органами чи третіми особами з вказаної території не підлягають реєстрації та виконанню, з огляду на що відсутні підстави для призначення пенсії позивачу (арк. справи 5).

З приводу викладеного колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту «а» статті 13 ЗУ № 1788 «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом про трудову діяльність є трудова книжка.

Так, при розгляді заяви позивача згідно наданих документів УПФУ в м.Димитрове було розраховано позивачу стаж (по 31.05.2014 р.), з яких: загальний стаж - 21 рік 00 місяців 02 дні без врахування періодів роботи позивача у ВП «Шахта «Чайкіно» ДП «Макіїввугілля» з 24.09.1990 р. по 31.07.1998 р. та за період з 28.01.2008 р. по теперішній час та застосовано вимоги Порядку № 637, при цьому колегія суддів не погоджується з такою відповіддю відповідача з огляду на те, що судом встановлено, що дійсно в трудовій книжці позивача містяться записи про роботу позивача у ВП «Шахта «Чайкіно» ДП «Макіїввугілля» з 24.09.1990 р. по 31.07.1998 р. та з 28.01.2008 р. по 31 липня 2016 року (арк. справи 10-11), але дійсно в трудовій книжці хоча відсутній запис про дату та номер наказу про звільнення 31.07.1998 р. з підприємства ВП «Шахта «Чайкіно», проте така підстава для відмови в зарахуванні стажу не передбачена, а суд враховує той факт, що через проведення антитерористичної операції на території України, підприємства, на яких працював позивач і період роботи на яких не було включено до пільгового стажу хоча і перебувають на території, не підконтрольній Україні, проте надані позивачем довідки, у тому числі завірений наказ про звільнення видані та складались уповноваженими на це органами за період, коли АТО не проводилась, з урахуванням чого суд погоджується з висновком суду першої інстанції в частині зарахування позивачу до пільгового стажу періоди його роботи у ВП «Шахта «Чайкіно» ДП «Макіїввугілля» з 24.09.1990 р. по 31.07.1998 р. та з 28 січня 2008 року по 14 квітня 2014 року на підприємстві ПАО «Шахтоуправління «Донбас» у якості гірничоробочого з повним робочим днем в шахті.

З урахуванням викладеного, наявні усі підстави для зарахування позивачу до пільгового стажу роботи вказані періоди, що є підставою для повторного розгляду відповідачем заяви позивача, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки позивач виконав усі дії, що залежали від нього для підтвердження стажу роботи на вказаних вище підприємствах.

При цьому судова колегія не приймає доводи апелянта про те, що позивач на час звернення до УПФУ працював, оскільки вказана підстава не покладена в основу спірного рішення № 2280 від 26 жовтня 2016 року.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 11 січня 2017 року у справі № 242/5320/16-а, - залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 11 січня 2017 року у справі № 242/5320/16-а, - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Постанова прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді Р.Ф. Ханова

Л.А. Василенко