Справа № 125/2517/16-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 125/2517/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Хитрук В.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

30 березня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області на постанову Барського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області про визнання відмови у призначенні пенсії неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Барського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області про визнання відмови у призначенні пенсії неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії.

ОСОБА_3 Барського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року позов задоволено, а саме визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області у призначенні ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах, крім того зобов'язано відповідача призначити та виплатити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" по Списку № 2 затвердженого ОСОБА_3 Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016 року, з урахуванням порядку розрахунку пенсії в редакції законодавства, що діяло на час звернення за призначенням пенсії, з дати звернення із заявою про призначення пенсії до управління Пенсійного фонду України.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду І інстанції та прийняти нове рішення, про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обовязковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 працював у ТОВ "Попівський гранітний кар'єр" машиністом крану автомобільного КРАЗ 256, що підтверджується посвідченням машиніста крана автомобільного № 022798 від 15.02.1979 року.

У трудовій книжці серії БТ-І №8389654 зазначено, що ОСОБА_2 з 20.04.1989 року по 29.11.2005 року працював у гранітному кар'єрі на посаді автокрановщика.

Маючи достатній вік та стаж роботи на посадах, які віднесені до робіт за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Однак, листом управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області від 08.11.2016 року №1111/0628/02 позивача повідомлено про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки професія автокрановщика КРАЗ 256 не передбачена розділом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, а тому період роботи з 20.04.1989 року по 29.11.2005 року у ТОВ "Полівський гранітний кар'єр" неможливо зарахувати до пільгового стажу.

Позивач, вважаючи такі дії управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області протиправними, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що спірний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача, достатнього для призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції із наступних підстав.

Згідно з п. "б"ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць мають право на пенсію на пільгових умовах за віком, незалежно від місця роботи: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників.

З записів трудової книжки серії БТ-І №8389654 встановлено, що загальний стаж роботи ОСОБА_2 становить 32 роки 7 місяців 19 днів. Також підтверджується період роботи позивача з 20.04.1989 року по 29.11.2005 року та з 18.05.2006 року по 31.12.2008 року на посаді "автокрановщика" у ТОВ "Полівський гранітний кар'єр".

Аналогічне вбачається і з довідок ТОВ "Полівський гранітний кар'єр" від 07.12.2016 року та від 23.08.2016 року №34 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за №1173, Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року за № 10 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року за №162 затверджено Списки №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

На період роботи позивача, діяла ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за №1173, якою затверджено Списки №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до списку № 2 розділу І ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за №1173 визначено, що право на пільгову пенсію за списком мають машиністи підйомних кранів.

Відповідно до ОСОБА_4 КМУ № 162 від 11.03.1994 року "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах професія "машиністи автомобільних кранів" (п.І гірничі роботи шифр "2010100а-13788") відноситься до виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно Списку № 2 розділу І підрозділу 1 п. 1.1а затверджений постановою КМУ № 36 від 16.01.2006 року професія "машиністи кранів автомобільних" відноситься до виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом 3 Порядоку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що виконувана робота позивачем за професією "автокрановщик" відповідає професії "машиніста крану автомобільного", оскільки є тотожним та відноситься до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що робота на посаді "автокрановщик" дає право на отримання призначення пенсії згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Відповідно до п.п.1,2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 01 серпня 1992 року № 442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основана мета атестації полягає урегулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що пунктом 4.4 вказаного Порядку встановлено, що якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

З матеріалів справи встановлено, що атестація робочих місць на підприємстві ТОВ "Полівський гранітний кар'єр" вперше була проведена 26 грудня 2003 року.

Таким чином, наведеними доказами підтверджується, що загальний стаж позивача після досягнення ним віку 55 років, становив понад 25 років, в тому числі повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України понад 12 років 6 місяців. А тому, позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Барського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6