Справа № 810/1251/17
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 квітня 2017 року № 810/1251/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кушнова А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення суми середнього грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області №591 о/с від 06.11.2015 "По особовому складу" у частині звільнення позивача;

- поновити ОСОБА_1 (М-248225) на посаді начальника відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування Баришівського району управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області з 07.11.2015;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь позивача суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 06.11.2015 по день поновлення на роботі.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто, як вбачається з даної статті, початок місячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. При цьому, йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Публічною службою, відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, визнається діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Враховуючи, що спірні правовідносини пов'язані зі звільненням позивача капітана міліції ОСОБА_1 з посади начальника відділення ДАІ з обслуговування Баришівського району та міста Березань, підпорядкованого Управлінню ДАІ, строк звернення до адміністративного суду встановлюється у межах одного місяця.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

При цьому необхідно враховувати, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не погоджується з наказом Головного управління МВС України в Київській області від 06.11.2015 №591 о/с про звільнення у запас Збройних Сил.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, що з оскаржуваним наказом про звільнення ОСОБА_1 останній ознайомився 10.11.2015.

Разом з тим, з даним позовом до суду позивач звернувся 29.03.2017, тобто з пропуском місячного строку, встановленого частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства.

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи неможливість вчасного звернення до суду та заявляючи клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, зазначив, що був позбавлений об'єктивної можливості у межах місячного строку звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки у цей самий період він здійснював догляд за малолітніми дітьми (ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2), у той час, як дружина ОСОБА_4 займалась підприємницькою діяльністю з метою матеріального забезпечення для проживання сім'ї.

Суд звертає увагу, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям:

- це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об'єктивні перешкоди, які перешкоджали зверненню до суду;

- це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

- ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

- ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Однак, доводи позивача в обґрунтування поважності причин пропуску звернення з адміністративним позовом на один рік та чотири місяці суд оцінює критично з огляду на наступне.

З матеріалів позовної заяви слідує, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент звільнення позивача (06.11.2015) були малолітніми дітьми.

Проте, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 досяг чотирнадцятирічного віку і у розумінні Цивільного кодексу України став неповновнолітньою особою.

Разом з цим, будь-яких пояснень щодо неможливості подання позовної заяви до суду після досягнення одним із дітей неповноліття, який вже може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, позивачем не наведено.

Також, позивачем зазначено, що дружина ОСОБА_4 займалась підприємницькою діяльністю з метою матеріального забезпечення для проживання сім'ї.

Разом з цим, до звільнення позивача дружина мала змогу поряд з здійсненням підприємницької діяльності здійснювати також догляд за малолітніми дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Отже суд вважає, що обов'язки по догляду за дітьми не є перешкодою у підготовці позовної заяви та направленні її до суду засобами поштового зв'язку.

Таким чином, наведені позивачем обставини в обґрунтування причин пропуску строків звернення суд вважає недостатніми для визнання їх поважними.

Суд звертає увагу, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Позивачем не надано обґрунтованих пояснень та не долучено до позовної заяви будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску ним строку звернення до суду з даною позовною заявою, у зв'язку з чим клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду суд не може визнати обґрунтованим.

Частиною першою статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно до положень статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов підлягає залишенню без руху з наданням 15-ти денного терміну, з моменту отримання копії даної ухвали, для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Керуючись статтями 106, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання позивача про визнання причини пропущення строку звернення до суду поважною та його поновлення від 29.03.2017 - відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення суми середнього грошового забезпечення, - залишити без руху.

3. Надати позивачу строк в 15 календарних днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення виявлених недоліків позовної заяви, впродовж якого позивачу необхідно надати до суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду з документальними доказами на підтвердження щодо існування дійсних, істотних обставин, що об'єктивно перешкоджали позивачеві своєчасно звернутись до суду з даним адміністративним позовом.

4. Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із обов'язковою вказівкою на номер справи № 810/1251/17 та зазначенням прізвища судді, який постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

5. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кушнова А.О.