Справа № 591/1261/17
Суддя: Шелєхова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/1261/17
Провадження № 2-а/591/309/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 квітня 2017 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шелєхової Г.В.

при секретарі - Бондар С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Сумській області про скасування рішення про примусове повернення з України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є громадянкою Російської Федерації, проте вона народилася в м. Суми і з моменту народження її постійним місцем проживання є Україна. З 2014 року вона постійно проживає з цивільним чоловіком ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_4 09 лютого 2017 року постановою відповідача № ПН МСМ 050288 на позивача накладено адміністративне стягнення відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., який нею сплачений. 13 лютого 2017 року рішенням відповідача № 22 позивача вирішено примусово повернути за межі України та зобов'язано залишити територію України у строк до 13 лютого 2017 року. Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач посилається на відсутність визначених у ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підстав для її примусового повернення. Крім того, приймаючи таке рішення, позивачем не взято до уваги те, що вона народилася в м. Суми і постійно проживала в Україні, на її утриманні є малолітня дитина і вона має намір звертатися для отримання громадянства України. В зв'язку з цим просить визнати протиправним та скасувати рішення № 22 про її примусове повернення з України, винесене управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області 13 лютого 2017 року.

При подачі позовної заяви позивач надала письмове клопотання про поновлення строку на подання позовної заяви, посилаючись на те, що строк оскарження рішення Управління Державної міграційної служби у Сумській області № 22 від 13 лютого 2017 року нею був пропущений з поважних причин, оскільки 25 жовтня 2017 року у неї народилася дитина, якій на даний час виповнилося чотири місяці та яка знаходиться на грудному вигодовуванні.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, вважає, що працівники Управління Державної міграційної служби України у Сумській області діяли відповідно до вимог діючого законодавства, в межах компетенції.

Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, свідка, дослідивши подані суду докази, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має громадянство Російської Федерації, що підтверджується паспортом громадянина Російської Федерації номер НОМЕР_1, виданий 24 листопада 2016 року Г/К Росії (м. Харків)(а.с. 7).

10 лютого 2017 року працівниками Управління Державної міграційної служби України у Сумській області (далі - УДМСУ у Сумській області) виявлено громадянку Російської Федерації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з 13 січня 2016 року (моменту досягнення нею повноліття) незаконно перебуває на території України.

Постановою УДМСУ у Сумській області № ПН МСМ 050288 від 09 лютого 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. Підставою до притягнення позивача до адміністративної відповідальності встановлено те, що вона як громадянка РФ проживає за адресою АДРЕСА_1 без документів на право проживання в Україні з 13 січня 2016 року, що є порушенням п. п. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України (а. с. 9).

Рішенням УДМСУ у Сумській області № 22 від 13 лютого 2017 року вирішено примусово повернути за межі України громадянку РФ ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов'язано її покинути територію України у термін до 13 березня 2017 року (а.с. 11-12).

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду. які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» не містить положень, які б встановлювали строки звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження рішення про примусове повернення, як і не містить такі строки норми ст. 183-7 КАС України, суд приходить до висновку, що вказаний позов поданий позивачем з дотриманням встановленого ст. 99 КАС України строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

П. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон), іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону, іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку.

За змістом ст. 3 Закону, іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб'єктності та основних прав і свобод людини.

Іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного Закону, іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України «Про імміграцію» іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Відповідно до ст. 26 Закону, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Під час судового розгляду встановлено, що позивач порушила законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, в зв'язку з чим її було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суду не надано доказів, які б вказували на те, що позивач, маючи громадянство іншої держави, порушувала питання щодо отримання громадянства України, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, також як і відсутні докази про те, що позивач здійснювала заходи по встановленню її перебування на територію України на законних підставах.

При цьому суд не може взяти до уваги доводи позивача щодо наявності на її утриманні малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_3, догляд за якою перешкоджає можливості звернутися їй до відповідних органів з приводу встановлення законних підстав перебування на території України. Оцінюючи надані докази, суд виходить з того, що паспорт громадянина РФ позивач отримала 24 листопада 2016 року, тобто на час, коли її сину не виповнилося й місяця, а отже вона мала можливість організувати поїздку у місто Харків для його отримання, тоді як для вирішення питання щодо оформлення перебування на території України згідно законодавства не потребує необхідності виїзду до інших місць, та позивач не позбавлена можливості звернення до відділень відповідних органів у м. Суми, тобто в населеному пункті, де вона проживає на даний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

- де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

- де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

- де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

- де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

В даному разі, вказаний перелік підстав є вичерпним та таким, який не підлягає розширенню, а тому визначення нової підстави для не повернення позивача з території України, як наявність сім'ї, дітей (які народились та проживають в Україні) не узгоджується із вказаним положенням.

Таким чином, приймаючи оскаржуване рішення про примусове повернення позивача з України, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, виходячи з передбачених ст. 26 Закону підстав, а саме порушення позивачем законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, оскільки позивач незаконно перебувала на території України, та у неї відсутні законні підстави для подальшого перебування на території держави.

З огляду на вказане відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 11, 71, 99, 158, 159, 160-163, 183-7 (в редакції Закону України від 19.05.2016 р. N 1379-VIII), 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі скарги в п'ятиденний строк з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя