Справа № 334/8660/16-а
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 23.02.2017
Справа № 334/8660/16-а
Провадження № 2-а/334/185/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Гопка Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Савченко Ігоря Геннадійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Савченко І.Г. про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому вказує, що 15.12.2016 року, керуючи автомобілем Mazda 6, державний номерний знак НОМЕР_1, на ділянці дороги перехрестя вулиць Алюмінієва та Незалежної України у м.Запоріжжя, він був зупинений поліцейським, який звинуватив його в порушенні п.п.8.4 ПДР України, тобто за невиконання вимог знаку 2.2 "проїзд без зупинки заборонено" та здійснив проїзд без повної зупинки транспортного засобу, про що склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є незаконним та необґрунтованим оскільки він не порушуючи жодних правил дорожнього руху здійснив проїзд даного перехрестя із дотриманням вимог Правил дорожнього руху України. Надані ним заперечення поліцейський проігнорував та почав переписувати відомості з водійського посвідчення, при цьому у нього було вилучено документи, хоча згоди на це він не давав.

Незгоду та спробу описати ситуацію, що склалася та прохання притягнути свідків, поліцейський лейтенант Савченко І.Г. також проігнорував, при тому, що правопорушення не було зафіксовано за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів фото- кінозйомки та відеозапису, а ст. 14-1 КУаАП вказує, що фіксація та «заочне» винесення постанови у відношенні власника транспорту можливі, якщо це зафіксовано приладом, який працює в автоматичному режимі.

Зазначив, що адміністративний протокол у даній справі не складався, його пояснення до протоколу не внесені, відсутні покази свідків даної події, копію даного протоколу йому не вручено, а також він не був з ним ознайомлений.

Крім того, поліцейський Савченко І.Г. виконував патрулювання з вимкнутими проблисковими маячками. Цей факт прирівнює автомобіль, на якому вони рухались, до звичайних учасників дорожнього руху і не дає їм право проводити патрулювання.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вважає, що поліцейським були порушені вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме :

- стаття 245, яка вказує, що з'ясування обставин справи при її розгляданні повинно бути всебічне, повне і об'єктивне, а вирішення справи повинно відбуватися в точній відповідності з законом;

- стаття 278 КУпАП, якою передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді даної справи, про час і місце її розгляду;

чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

- стаття 279 КУпАП, якою передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує. Яка справа підлягає розгляду. Хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права й обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи. Досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Таким чином, винесення постанови у справі до того, як був складений протокол та внесені до нього пояснення водія, є грубим порушенням норм КУпАП та свідчить про формальний розгляд справи.

Просить визнати дії поліцейського Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Савченко І.Г. щодо складання постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 766836 від 15.12.2016 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ст.122 ч.1 КУпАП, незаконними та скасувати її, закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач Савченко І.Г. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив долучити до матеріалів справи письмові заперечення проти позову та DVD диск з відеофіксацією правопорушення. В задоволенні позову просив відмовити.

В письмових заперечення відповідач Савченко І.Г. вказав, що ніс службу по охороні громадського порядку в м. Запоріжжі. 15.12.2016 року ним було візуально виявлено автомобіль "Маzda 6" з державним номерним знаком НОМЕР_1, який не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" та здійснив проїзд без зупинки транспортного засобу, чим порушив вимогу п. 8.4 "б" Правил дорожнього руху України.

Оскільки правопорушення мало місце, то керуючись п.1, ч.1, ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", в якій наголошується : поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правил дорожнього руху України, було прийнято рішення про зупинку автомобіля.

Зупинившись, вийшовши з службового автомобіля, підійшовши до транспортного засобу за кермом якого знаходився позивач, представившись згідно ч.3 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", була наголошена причина звернення, а саме те що водій порушив вимогу дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено".

Оскільки згідно 4.1, п.2, ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" були підстави для перевірки документів особи, а саме: поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або, документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення та керуючись п.2.4. "а" Правил дорожнього руху України в якому наголошується наступне: "на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитись, а також пред'явити документи, зазначені в пункті 2.1. а саме :

- посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- реєстраційний документ на транспортний засіб;

- поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Твердження позивача є хибним, що поліцейський повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення, замість постанови у справі про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі, оскільки згідно ст. 258 КУпАП, а саме ч.2, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також як зазначено в ч.4 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі.

Враховуючи вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, вислухавши заяви та пояснення позивача, було наголошено, що вони не відповідають дійсності і позивач вчиняє спробу уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях.

Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно нього була винесена постанова у справі про таке правопорушення.

З огляду на викладене вважає, що оскаржувана позивачем постанова серії АР № 766836 від 15.12.2016 року у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 винесена правомірно, на законних підставах та є такою, що скасуванню не підлягає.

У матеріалах справи про вказане адміністративне правопорушення, наявні докази скоєння цього правопорушення, які повністю підтверджують вину ОСОБА_1, оскільки вона була винесена з дотриманням вимог ст. 7, 27, 33, 38, 222, 283, 285 КУпАП.

Просив у задоволення позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до районного суду у порядку, визначеному КАСУ з особливостями встановленими КУпАП.

Згідно ст. 293 КУпАП при розгляді скарги на постанову суд перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та приймає рішення, яким залишає постанову без змін, а позов без задоволення; скасовує постанову і надсилає її на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 766836 від 15.12.2016 року складеної поліцейським Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Савченко І.Г., ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., оскільки ОСОБА_1 15.12.2016 року, керуючи автомобілем Mazda 6, державний номерний знак НОМЕР_1, на ділянці дороги перехрестя вулиць Алюмінієва та Незалежної України у м.Запоріжжя, не виконання вимог знаку 2.2 "проїзд без зупинки заборонено" та здійснив проїзд без повної зупинки транспортного засобу, чим порушив п.8.4 ПДР України.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено главою 22 КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Відповідно до п. 4 вищевказаної Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Таким чином складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП не передбачено законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складення протоколу про адміністративні правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України обов'язок доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.8.4 (б) ПДР України, дорожні знаки поділяються на групи : дорожній знак 2.2 "проїзд без зупинки заборонено" відноситься до знаків пріоритету, які встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Згідно ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за наявності події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Судом, при перегляді відеозапису, наданого працівником поліції встановлено, що водій транспортного засобу Mazda 6, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1, при проїзді на ділянці дороги перехрестя вулиць Алюмінієва та Незалежної України у м.Запоріжжя, не виконав вимог знаку 2.2 "проїзд без зупинки заборонено" та здійснив проїзд без повної зупинки транспортного засобу.

Таким чином, належним доказом у даній справі, що підтверджує винність та подію адміністративного правопорушення ОСОБА_1 є відеозапис фіксації правопорушення з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.8.4 (б) ПДР України, тобто не виконання вимог знаку 2.2 "проїзд без зупинки заборонено" та здійснив проїзд без повної зупинки транспортного засобу.

Вказані докази по справі зібрані поліцейським Савченко І.Г. у встановленому законодавством порядку, та спростовують доводи позивача.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Суд вважає, що винесена по даній справі постанова відповідає вимогам статей 283, 284, 285 КУпАП.

Сума накладеного на нього штрафу відповідає санкції ст.122 ч.1 КУпАП і накладена з урахуванням вимог статей 27, 33, 34, 35, 280 КУпАП.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Стаття 70 КАС України передбачає, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, відсутні підстави для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.6-14, 71, 159-163, 167, 186 КАС України, ст.ст. 259, 265, 287, 288, 289 КУпАП України, п.8.4 (б) ПДР України, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Савченко Ігоря Геннадійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 766836 від 15.12.2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ст.122 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, незаконною та її скасуванні - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Ісаков Д. О.