Справа № 2а-1777/12/1370
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року Справа № 876/10481/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Затолочного В.С.,

суддів Шавеля Р.М., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Нефедової А.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24.11.2016 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області про визнання дій протиправними, скасування наказу № 5 о/с від 30.01.2004 року про звільнення з посади та органів кримінально-виконавчої системи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної пенітенціарної служби України про визнання дій протиправними, скасування наказу №5о/с від 30.01.2004 року та поновлення на роботі.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року вказану позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду та відсутністю підстав для його поновлення.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржив Позивач, який в апеляційній скарзі просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт посилається на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2012 року в цій же справі, якою було встановлено наявність поважних причин пропуску строку звернення позивача до суду. Також апелянт зазначає про неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права та помилкове обґрунтування висновків суду першої інстанції судовою практикою, яка до відносин, що склалися у справі, що розглядається, не стосується.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Суд першої інстанції оскаржуваному рішенні вірно зазначив, що в даній адміністративній справі предметом оскарження є наказ відповідача № 5о/с від 30.01.2004 року по особовому складу про звільнення позивача в запас через службову невідповідність, а також похідні від цієї вимоги інші позовні вимоги про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди.

Про порушення своїх прав та інтересів внаслідок винесення спірного наказу та звільнення з роботи позивач дізнався не пізніше лютого 2004 року, що підтверджується фактом звернення ОСОБА_1 до Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою від 18.02.2004 року про визнання недійсним зазначеного вище спірного наказу відповідача.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що саме з моменту ознайомлення позивача у лютому 2004 року з наказом про звільнення № 5о/с від 30.01.2004 року і розпочався строк для звернення до суду, а момент, коли йому стало відомо про закриття 13.01.2012 року кримінальної справи, порушеної щодо нього за ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, не впливає на перебіг цього строку.

Відкидаючи доводи позивача про те, що строк звернення до суду у нього розпочався після ознайомлення із закриттям кримінальної справи, суд попередньої інстанції правильно зазначив, що наказ № 5о/с від 30.01.2004 року про звільнення позивача винесений не на підставі притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, а на підставі наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань від 24.01.2004 року № 10 «Про суттєві порушення в роботі Львівського територіального контрольно-ревізійного відділу та покарання винних», яким було вирішено звільнити ОСОБА_1 через службову невідповідність.

В свою чергу наказ від 24.01.2004 року № 10 ґрунтується не на притягненні ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, а на підставі фактів, які свідчили про службову невідповідність такої особи.

На момент початку перебігу строку звернення до суду з вимогами про скасування наказу від 30 січня 2004 року № 5о/с Кодекс адміністративного судочинства ще не був прийнятий, а відтак підлягає застосуванню законодавчі норми, якими визначені строки звернення до суду, що діяло на момент виникнення права позивача на судовий захист.

В даному випадку такою законодавчою нормою є ст.. 233 Кодексу законів про працю, якою встановлено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Оскільки адміністративний позов ОСОБА_1 подав 27.02.2012 року, ним пропущений строк звернення до суду.

Будь-яких поважних причин пропуску цього строку судом не встановлено

Відповідно до частини 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно частини 2 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

У відповідності до пункту 9 частини 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Таким чином, суд першої інстанції прийняв правильне рішення з дотриманням відповідних норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають встановленим обставинам справи.

Посилання позивача на те, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2012 року у цій же справі встановлено, що позивач звернувся з позовом з дотриманням строків звернення до суду, відкидаються колегією суддів, оскільки висновки Львівського окружного адміністративного суду в оскаржуваній ухвалі ґрунтуються на додатково встановлених обставинах.

Зокрема, судом попередньої інстанції було встановлено, коли позивачу достеменно стало відомо про наявність спірного наказу позивача, можливість його своєчасного оскарження на протязі тривалого строку з моменту вчинення оскаржуваних дій відповідача, перевірено можливу пов'язаність оспорюваних рішень відповідача з притягненням позивача до кримінальної відповідальності.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене на підставі додатково встановлених фактичних обставин справи, він не був обмежений висновками Львівського апеляційного адміністративного суду, викладеними в ухвалі від 13.06.2012 року.

Керуючись ст..ст. 160 ч. 3, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24.11.2016 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 2а-1777/12/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді Р.М. Шавель

З.М. Матковська

Повний текст складено 03.04.2017