Справа № 497/1477/16-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 р. Справа № 497/1477/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Раца В.А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Вербицької Н.В., Єщенка О.В.

за участю секретаря - Богданової С.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Болградського районного суду Одеської області від 13 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

27.07.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області та уточнивши позовні вимоги просить постановити рішення яким визнати неправомірними дії щодо відмови у перерахуванні пенсії за вислугу років, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», визнати протиправним та скасувати рішення УПФ в Болградському районі Одеської області від 30.09.2016 року №30, зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити їй позивачці пенсію за вислугу років, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції 1991 року у розмірі 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи, починаючи з 27.09.2016 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.09.2016 року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Болградському районі з заявою щодо перерахування та виплаті їй пенсії за вислугу років в розмірі 90% суми місячного (чинного) заробітку, відповідно до вимог ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 року, однак рішенням комісії для розгляду спірних питань №30 від 30.09.2016 року їй було відмовлено у здійсненні перерахунку, з підстав відсутності законодавчих підстав.

Постановою Болградського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог судом першої інстанції було зроблено висновок, що оскільки ОСОБА_1 з 11.02.2016 року було перераховано пенсію у зв'язку з переведенням з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року, позивачка скористувалася своїм правом на призначення пенсії за вислугою років 11.02.2016 року, тобто на момент дії ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року. Крім цього пенсія була призначена на підставі постанови Болградського районного суду Одеської області від 04.04.2016 року , яке набрало законної сили.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції і винести нову постанову із задоволенням позовних вимог.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 11.02.2016 року ОСОБА_1 було перераховано пенсію у зв'язку з переведенням з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року на підставі постанови Болградського районного суду Одеської області від 04.04.2016 року по справі № 497/505/16-а. Позивачу ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати.

19.07.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за вислугою років згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 року, з розрахунку 90% суми місячного (чинного) заробітку починаючи з 15.07.2016 року.

Відповіддю Управління ПФУ у Болградському районі від 26.07.2016 року №11/Д-із позивачу було відмовлено в перерахуванні пенсії за вислугою років згідно ст.50-1 закону України «Про прокуратури» на підставі п.5 розділу ІІІ Прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

27.09.2016 року позивачка повторно звернулася до відповідача із заявою щодо перерахування та виплаті їй пенсії за вислугу років, але рішенням комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства про пенсійне забезпечення УПФУ у Болградському районі №30 від 30.09.2016 року позивачці знов було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії за вислугу років з вищезазначених підстав (а.с.59).

Суд апеляційної інстанції вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, відповідає вимогам ст.159 КАС України, виходячи з наступного.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2015 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, зокрема частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

15 липня 2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень даного Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення:

- Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу першого частини 2 статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини 5 статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

Згідно з частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим, на час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було.

Відсутність на час звернення позивача до Пенсійного фонду затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, не є доказом неправомірності дій відповідача.

Враховуючи викладені норми законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вирішуючи справу по суті дійшов законного та обґрунтованого висновку щодо правомірності дій відповідача, оскільки останній діяв у відповідності до ст.19 Конституції України та на законних підставах відмовив у перерахунку пенсії.

Під час вирішення даного спору судом апеляційної інстанції також була врахована й правова позиція Європейського суду з прав людини, яка викладена в ухвалі «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, в якій Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Також, суд апеляційної інстанції бажає зазначити, що на законодавчому рівні не передбачена процедура перерахунку пенсії за підставою підвищення місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Посилання апелянта на звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод є безпідставним, оскільки відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку позивач отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Крім цього пенсія позивачці була призначена на підставі постанови Болградського районного суду Одеської області від 04.04.2016 року , яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній. Цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так в результативній частині суд постановив: провести ОСОБА_1 перерахування пенсії з 11 лютого 2016 року у зв'язку з переведенням з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року».

Оскільки усі обставини, що входять до предмета доказування у справі, встановлені судом першої інстанції на підставі повного та всебічного дослідження наявних у справі доказів, які відповідають ознакам належності та допустимості, цим обставинам надана правильна юридична оцінка, то підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не убачається.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Болградського районного суду Одеської області від 13 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: Н.В. Вербицька